Справа № 173/2043/24
Номер провадження1-кп/173/170/2024
В И Р О К

іменем України

22 жовтня 2024 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді - ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

за участю - прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження за обвинуваченням,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новомиколаївка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючий на утриманні неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , моб. телефон: НОМЕР_1 , в порядку статті 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , згідно з рішенням Верхньодніпровського районного суду від 16.06.2015 (справа № 173/804/15-ц) зобов`язаний до сплати аліментів на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 600 (шістсот) гривень, з наступною індексацією, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.04.2015, та з огляду на що 30.06.2015 Верхньодніпровським районним судом з метою виконання вищезазначеного рішення суду видано виконавчий лист, який стягувачем пред`явлено для примусового виконання до Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса).

У той же час, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про факт стягнення з нього аліментних зобов`язань, порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання малолітнього сина, які покладені на нього як батька, ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, будучи працездатним, протипоказань за станом здоров`я до працевлаштування та інших поважних причин для несплати встановлених рішенням суду аліментів не мав, будучи офіційно попередженим державним виконавцем Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), діючи умисно, допустив заборгованість зі сплати аліментів, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Так, у період часу з березня місяця 2023 по червень 2024 включно ОСОБА_4 , призначені йому аліменти згідно вказаного рішення суду не виплачував, іншої матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надавав, на попередження державного виконавця Верхньодніпровського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного управління юстиції Міністерства юстиції (м. Одеса) про необхідність погашення заборгованості, відповідальності за ухилення від сплати аліментів, не реагував.

Разом з тим, упродовж вказаного періоду часу отримував постійний дохід за місцями свого неофіційного працевлаштування, про які у свою чергу державного виконавця не повідомляв, тим самим злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_5 , внаслідок чого допустив заборгованість зі сплати аліментів з березня місяця 2023 по червень місяць 2024 року включно, на загальну суму 22 155 гривень 00 копійок, що в свою чергу сукупно перевищує суму виплат відповідних платежів за три місяці.

В судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, при цьому пояснив, що він дійсно не сплачував аліменти на утримання сина та має заборгованість. Не сплачував аліменти з тих підстав, що він не був офіційно працевлаштований, мав лише тимчасові заробітки. На утриманні у нього є ще двоє малолітніх дітей. І в нього не недостатньо було коштів для сплати аліментів. Але він в подальшому буде старатись сплачувати аліменти та погашати заборгованість зі сплати аліментів.

Законний представник малолітнього потерпілого, ОСОБА_5 , в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ухилявся і продовжує ухилятись від сплати аліментів. Матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Хоч дитина хворіє, потребує медичного лікування, дитині були проведені операції. Вона просила обвинуваченого матеріально допомогти їй у лікуванні дитини, але останній її прохання залишав поза увагою. Їй відомо, що обвинувачений працює неофіційно. Має прибуток, але аліментів. присуджених за рішенням суду не сплачує.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України суд, за згодою учасників кримінального провадження, враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки того, що учасники розгляду кримінального провадження при такому порядку дослідження доказів зможуть оскаржити вирок лише в частині призначеного покарання останнім роз`яснені та ними зрозумілі .

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, та кваліфікує його дії, за ч. 1 ст. 164 КК України, за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) .

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, застосованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання , як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи. Воно має бути законним ( не свавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65, КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про його особу, який на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України , суд вважає щире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі вищенаведені обставини, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений

Долю речових доказів, якими визнані документи на 36 аркушах А4, та документи на 25 аркушах А4, які надала ОСОБА_5 , вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , під час досудового розслідування не обирався і виходячи з того, що суд дійшов висновку про призначення покарання не пов`язаного з обмеженням волі , суд не вбачає підстав для його обрання при ухваленні вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 12, 65, ч.1 ст. 164 Кримінального кодексу України, ст. ст 177, 183, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу суд , -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді сто двадцяти годин громадських робіт .

Речові докази: документи на 36 аркушах А4, та документи на 25 аркушах А4, які надала ОСОБА_5 , залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000069 від 06 червня 2024 року.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - відсутні.

Цивільний позов - не заявлений.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1