ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3241/24

29 жовтня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 08.08.2024 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деражне Костопільського району Рівненської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утримані має малолітню дитину з особливими потребами, без постійного місця роботи, державних нагород та пільг не має, депутатом не являється, відповідно до ст. 89 КК України судимості не має, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , будучи визнаний винним постановою Рівненського районнного суду Рівненської області від 13.10.2023 року, яка набрала законної сили 13.12.2023 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та, будучи ознайомлений із нею, оскільки постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НОМЕР_1 від 12.04.2024 р. ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за фактом керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, з метою невиконання постанови суду, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, продовжив систематично керувати транспортним засобом.

Так, у порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 08 серпня 2024 року близько 16 год. 30 хв. керував автомобілем марки Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по АДРЕСА_2 , де був зупинений працівниками поліції на підставі п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав. При цьому показав, що із постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 13.10.2023 року, якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік, був ознайомлений. Однак, продовжував керувати транспортним засобом, оскільки такий вид діяльності, був пов`язаний з його тимчасовою роботою. 08 серпня 2024 року близько 16 год. 30 хв. під час керування автомобілем був зупинений працівниками поліції по АДРЕСА_2 . У вчиненому розкаюється.

Суд, враховуючи те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши наслідки вчинення таких дій, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів у більшому об`ємі.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, його позитивну характеристику за місцем проживання, обставини, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Враховуючи наведене, а також те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Цивільний позов не пред`являвся. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Речовий доказ - оптичний диск із відеозаписами нагрудної боді-камер та відеореєстратора службовго автомобіля, після набрання вироком законної сили залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1