Справа №601/3241/24
Провадження № 1-кп/601/271/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні №0000358 від 29.07.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, громадянки України, одруженої, не працюючої, не депутата, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_4 ,

- обвинуваченої ОСОБА_3 ,

- захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» до правоохоронних органів відносяться органи Національної поліції, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону) завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 2 статті 18 вказаного Закону передбачено, що поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій, зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчі органи поліції.

Статтею 23 Закону встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі тощо.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення органів Національної поліції на посилений варіант службової діяльності, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України №1560 від 10.12.2015, на посилений варіант можуть переводитися як усі органи системи Національної поліції України, так і окремі відповідні підрозділи територіальних органів.

Поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходи реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України на підставі та порядку, визначених законом.

Відповідно до ст. ст. ІД 7 Закону, п.1 Примітки до ст. 364 КК України, інспектор сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрал поліції ОСОБА_7 є особами, які постійно здійснюють функції представників Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання громадської безпеки і порядку, у зв`язку з чим вони є службовими особами.

Так, 28.07.2024 о 07:30 год. пройшовши щоденний цільовий інструктаж оперативної зміни, передбачений п.4 ч.5 Розділу III Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 15.06.2017 за №750/30618, інспектор реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрал поліції ОСОБА_7 заступили в наряд відповідно до розрахунку залучення нарядів до забезпечення безпеки дорожнього руху на автошляхах Кременецького району та публічної безпеки на вулицях міста Почаїв 28.07.2024 - 29.07.2024.

Відповідно до ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" «Застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису», інспектор реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрал поліції ОСОБА_7 , були оснащені нагрудною відеокамерою серії NC211732.

Так, 28.07.2024 о 20 год. 10 хв. під час патрулювання вулиць села Плоске Кременецького району Тернопільської області на службовому автомобілі, інспектором реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капрал поліції ОСОБА_7 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме керування особою транспортним засобом без відповідних документів.

Після зупинки трактора марки «TP-240-2RW», працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виявили за кермом трактора ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 . Крім цього у водія ОСОБА_8 були виражені явні ознаки алкогольного сп`яніння, про що свідчило запах алкоголю із ротової порожнини, порушена координація рухів та було явне виражене тремтіння пальців рук, що відноситься до адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. В ході спілкування із водієм трактора до зупинки транспортного засобу прибула

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , що являється дружиною ОСОБА_8 ..

У цей час (точну дату в ході слідства не встановлено) у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на надання неправомірної вигоди службовій особі Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за вчинення ними дій з використанням службового становища щодо сприяння у не притягнення її чоловіка ОСОБА_9 за вказане правопорушення до адміністративної відповідальності.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, приблизно о 20 год. 30 хв. 28.07.2024, ОСОБА_3 , перебуваючи біля трактора марки «ТР-240- 2RW», усвідомлюючи, що її чоловік ОСОБА_8 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягало в порушенні Правил дорожнього руху України, у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії, з використанням службового становища. В ході спілкування, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонувала працівникам поліції, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 100 доларів, щоб поліцейські за вказану грошову винагороду, використовуючи своє службове становище та надані їм владні повноваження, не притягували ОСОБА_8 за вказане правопорушення до адміністративної відповідальності.

Однак співробітником поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті неправомірної вигоди в інтересах її чоловіка ОСОБА_8 і щодо останнього, 28.07.2024 було складено протоколи про адміністративне правопорушення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Після цього, співробітники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили всі дії, передбачені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції», для фіксації протиправних дій ОСОБА_3 , а саме: ідентифікували особу, яка зробила пропозицію неправомірної вигоди, залучили свідків, повідомили слідчо-оперативну групу та письмово повідомили про таку пропозицію керівника Кременецького районного відділення поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 30 жовтня 2024 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.468, 469, 472 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.369 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Згідно з угодою обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.1 ст.369 КК України, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню - покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Прокурор у судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 просила вказану угоду затвердити і призначити їй узгоджену міру покарання. Також пояснила, що угода укладена добровільно, вона повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.369 КК України, а саме у пропозиції надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачена спроможна виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.1 ст.369 КК України.

Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 30.10.2024 між прокурором та обвинуваченою угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання - відсутні.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що умови угоди від 30 жовтня 2024 року, укладеної між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України, міра покарання, узгоджена сторонами угоди, призначається з застосуванням ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, відповідає вимогам Кримінального кодексу України, також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи той факт, що грошові кошти були використані як засіб вчинення злочину, вони підлягають спеціальній конфіскації відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 124, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 29.07.2024 між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Речові докази :

- відеозаписи із нагрудної відеокамери №NC211732, які знаходяться на DVD диску після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0000358 від 29.07.2024;

-грошові кошти в сумі 100 доларів США, які поміщені у сейф-пакет PSP 1517891, 09.09.2024 які передано на відповідальне зберігання до Тернопільського відділення №7 акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк", після набрання вироком законної сили конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: