ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2243/23

Провадження № 11-кп/4820/597/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника ДУ

«Центр пробації» у

Хмельницькій області ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2024 року задоволено подання заступника начальника Хмельницького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_8 та направлено його для відбування призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2024 року покарання.

Місцевий суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 під час іспитового строку систематично порушував умови відбування покарання та неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, а тому його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2024 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання заступника начальника Хмельницького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_8 .

Уважав, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Зазначав, що судом не взято до уваги пояснення ОСОБА_8 про те, що він не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, тому що хворів та перебував на роботі, однак підтверджуючих документів надати не може, бо за медичною допомогою до закладу охорони здоров`я не звертався, а за місцем роботи працює неофіційно.

У запереченні на апеляційну скаргу заступник начальника Хмельницького районного відділення №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_9 просив ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 вересня 2024 року залишити без змін.

Уважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Зазначав, що із твердженням апелянта не можна погодитись з огляду на таке.

04 квітня 2023 року ОСОБА_8 поставлений на облік Хмельницького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області.

12 квітня 2023 року співробітниками Хмельницького районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області проведено початкову бесіду із засудженим, у ході якої ознайомлено із порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та роз`яснено наслідки у разі невиконання засудженим обов`язків, визначених законом та покладених судом, вчинення повторного злочину або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати па шлях виправлення, в результаті чого у нього відібрано підписку та винесено постанову, згідно з якою призначено відповідні дні кожного місяця.

ОСОБА_10 , будучи належним чином ознайомленим із порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, порушив покладений на нього судом обов`язок та неодноразово не з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних та документально підтверджених причин.

Зауважував, що відповідно до ч.1 ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Тобто, адміністративне правопорушення, вчинене 12 березня 2023 року, вважається таким, що вчинене в період іспитового строку.

09 травня 2024 року Хмельницьким міськрайонним суду Хмельницької області було розглянуто справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 за ч.1 ст.51 КУпАП. Однак, провадження у справі було закрито у зв`язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Крім цього, відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.09.2024 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Також зараз у провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебувають матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 за ст.173 КУпАП.

Указані дії свідчать про небажання ОСОБА_8 ставати на шлях виправлення, оскільки він не виконує покладені на нього судом обов`язки та вчиняє нові правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів; думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги і просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без зміни; думку представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_7 , яка заперечила проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Обґрунтованим, згідно з вимогами частини 2 вищезазначеної статті вважається рішення, яке ухвалено судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Вмотивованим, відповідно до ч.3 ст.370 КПК України, є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала суду наведеним вище процесуальним вимогам закону відповідає.

Задовольняючи подання заступника начальника Хмельницького РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_8 та направлення його для відбування покарання, суд першої інстанції зазначив, що головною умовою звільнення засудженого від відбування покарання з іспитовим строком було виконання обов`язків, які були покладені судом.

Засуджений ОСОБА_8 за період перебування на обліку до уповноваженого органу з питань пробації порушував умови відбування покарання, а саме чотири рази не з`явився для реєстрації без поважних та документально підтверджених причин.

Через відсутність документального підтвердження поважності причини неявки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації засудженому ОСОБА_8 було винесено письмове попередження 24 жовтня 2023 року про скасування звільнення від відбування з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

ОСОБА_8 повторно було роз`яснено порядок та умови відбуття іспитового строку і обов`язки, покладені на нього судом та винесено письмове попередження про скасування іспитового строку. Після винесення письмових попереджень він знову порушував покладений на нього судом обов`язок та не з`являвся для реєстрації, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення. Тому наявними були підстави для задоволення подання органу пробації і направлення засудженого в місця позбавлення волі для відбування призначеного йому за вироком суду покарання.

Достовірно знаючи про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, ОСОБА_8 вчинив адміністративні правопорушення та був притягнений до адміністративної відповідальності за ст.ст.51, 175-1, 185, 173 КУпАП, що підтверджується постановами Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області.

Як установлено, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2023 року ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст.407 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки і покладено судом на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Матеріалами особової справи встановлено, що за період перебування на обліку ОСОБА_8 систематично вчиняв адміністративні правопорушення, за які на нього накладались адміністративні стягнення.

За змістом ч.3 ст.75 КК України суд вправі за наявності для того відповідних підстав ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У статті 76 КК України визначені обов`язки, які суд покладає на засудженого у разі його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з усталеною судовою практикою та відповідно до ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому ч.4 ст.166 КВК України визначає, що письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Розділом ІХ Наказу Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.2019 «Про затвердження Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», передбачено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, у тому числі звільненими від відбування покарання з випробуванням вагітними жінками та жінками, які мають дітей віком до семи років, та звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років.

Главою 3 розділу ІХ вказаного наказу встановлені обов`язки осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, а саме: звільнені з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

У разі, якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Аналізуючи наведені норми права, колегія суддів апеляційної інстанції доходить однозначного висновку, що умовою звільнення засудженого від відбування покарання є не лише невчинення останнім злочинів під час іспитового строку, а й обов`язкове виконання ним обов`язків, покладених судом відповідно до ст.76 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів висновує, що суд першої інстанції належним чином застосував закон України про кримінальну відповідальність, унаслідок чого дійшов переконливого висновку про скасування відносно ОСОБА_8 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного йому за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2023 року за ч.4 ст.407 КК України.

Водночас колегія суддів уважає безпідставними доводи сторони захисту, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_8 систематично не виконував покладені на нього судом обов`язки.

Зазначена поведінка засудженого ОСОБА_8 , під час іспитового строку на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, змінити свої антисоціальні погляди на життя, стати законослухняним громадянином.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника засудженого, колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог КПК України, які могли бути підставою для скасування судового рішення, колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 424 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 18 вересня 2024 року про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_8 і направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 лютого 2023 року залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3