Провадження № 1-в/537/161/2024
Справа № 533/41/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області подання провідного інспектора Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_3 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Семенівка Семенівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 16.01.2024 року вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року,

у с т а н о в и в :

29.10.2024 року провідний інспектор Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_5 звернулася до суду із поданням про приведення вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24 щодо ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

В обґрунтування клопотання зазначено, що вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24 ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України, тобто за вчинення в умовах воєнного стану таємного викрадення чужого майна загальною вартістю 2269,00 грн., а саме 15.11.2023 року - загальною вартістю 1085 грн., продовжив свою злочинну діяльність повторно 18.11.2023 року - загальною вартістю 1184 грн., за що призначено покарання позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, визначених у ч.1 ст.76 КК України.

Вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24 щодо ОСОБА_4 надійшов на виконання до Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області.

Законом № 3886-ІХ, який набрав чинності 09.08.2024 року, вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень, а відповідно декриміналізовано.

Вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24 ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України за вчинення ним в умовах воєнного стану таємного викрадення чужого майна загальною вартістю 2269,00 грн., а саме 15.11.2023 року - загальною вартістю 1085 грн., продовжив свою злочинну діяльність повторно 18.11.2023 року - загальною вартістю 1184 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому таке діяння не є кримінально караним з набранням чинності 09.08.2024 року Закону України №3886-IX від 18.07.2024 року, з врахуванням вимог ст.5 КК України про дію кримінального закону у часі.

Представник Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області та у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином. Подав заяву про розгляд даного клопотання у відсутності представника, заявлене клопотання підтримує в повному обсязі, та просить суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином.

Прокурор не заявив заперечень проти задоволення клопотання органу пробації.

Відповідно до приписів абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, відсутність представника уповноваженого органу з питань пробації та засудженого не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Судом установлено, що вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24 ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України, тобто за вчинення в умовах воєнного стану таємного викрадення чужого майна загальною вартістю 2269,00 грн., а саме 15.11.2023 року - загальною вартістю 1085 грн., продовжив свою злочинну діяльність повторно 18.11.2023 року - загальною вартістю 1184 грн., за що призначено покарання позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків, визначених у ч.1 ст.76 КК України.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684,00 грн.

Таким чином, діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджений вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24, з набранням чинності 09.08.2024 року Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, з врахуванням вимог ст.5 КК України про дію кримінального закону у часі, не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки на момент вчинення ним 15-18 листопада 2023 року в умовах воєнного стану таємного викрадення чужого майна на загальну суму 2269,00 грн., вартість такого майна становила менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, подання провідного інспектора Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_3 стосовно засудженого ОСОБА_4 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищекладеного, керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання провідного інспектора Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_3 про приведення вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24, щодо ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року - задовольнити.

На підставі п.13 ч.1 ст.537 КПК України та ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч.4 ст.185 КК України (епізод від 15 та 18 листопада 2023 року) вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.01.2024 року у справі №533/41/24, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Крюківський районний суд м.Кременчука.

Повний текст ухвали складено 08.11.2024 року.

Суддя ОСОБА_1