Справа № 369/9304/24
Провадження №1-кп/369/1856/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000977 від 01 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перевальськ Луганської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

30 березня 2024 року, близько 13:30 год., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в нерухомому стані на межі парковки перед проїзною частиною АДРЕСА_2 , діючи в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху), відповідно до якого «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, невчасно відреагував на її зміну, та в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», та пункту 10.2, відповідно до якого виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, заправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним Особам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає», проявив злочинну самовпевненість, перед початком руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, та розпочавши виїзд на дорогу з прилеглої території не надав дорогу автомобілю марки «VOLKSWAGEN SCIROCCO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався проїзною частиною вул. Одеська в напрямку до с. Гатне Фастівського району Київської області, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження та була доставлена до Київської обласної клінічної лікарні.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи встановлено, що у потерпілої ОСОБА_4 , мали місце ушкодження у вигляді: перелому тіла 7-го шийного хребця; перелому стернального кінця лівої ключиці; перелому 1-го ребра ліворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, так як для зрощення переломів такого характеру необхідний термін більший за 21 день. Порушення ОСОБА_5 , вимог п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 , середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

31 травня 2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000977 від 01 квітня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому було призначене підготовче судове засідання.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, яке подала через канцелярію суду. При цьому підтвердила, що з обвинуваченим примирилася, зла на нього не тримає, обвинувачений є її чоловіком, він щиро вибачився, жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого вона не має, та просила закрити кримінальне провадження з цих підстав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 просили клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та провадження з цих підстав закрити.

Прокурор у судовому засіданні проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав зазначених в клопотанні обвинуваченого не заперечував, просив вирішити питання про речові докази, попередньо знявши з них арешт та судові витрати.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності з положеннями ст. 46 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності у загальній частині КК таких випадків звільнення особи від кримінальної відповідальності, як примирення обвинуваченого з потерпілим, ст. 46 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_5 належить до нетяжкого злочину.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, добровільно відшкодував потерпілій завдані збитки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вчинив нетяжкий злочин, який є необережним, примирився з потерпілою ОСОБА_4 , яка є його дружиною, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, зі слів має 3 групу інвалідності, пенсіонер, відсутні обставини, які обтяжують кримінальну відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність на підставі ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття та вчинення кримінального правопорушення вперше.

Наведене вище дає право суду на підставі ст. 46 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України.

Судом повною мірою встановлено наявність підстав та умов для звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 , в судовому засіданні обвинувачений добровільно надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, з цих підстав, зазначивши, що він був ознайомлений з правами, визначеними ст. 42 КПК України та зі змістом статей 285, 286 КПК України.

Відтак правових перешкод щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 46 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що клопотання потерпілої ОСОБА_4 , яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю.

Арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року на транспортні засоби - речові докази які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: на автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки VOLKSWAGEN SCIROCCO реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_4 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом накладення заборони на розпорядження, та відчуження даного майна скасувати.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, 124, 285, 288, 369, 372, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

Клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього за № 0000977 від 01 квітня 2024 року з цих підстав закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 17 417 (сімнадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн 44 (сорок чотири) к:

-вартість проведення судової інженерно-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/21152-ІТ від 17 квітня 2024 року) на суму 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 (сорок) к;

-вартість проведеної судової інженерно-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/21159-ІТ від 17 квітня 2024 року) на суму 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 (сорок) к;

-вартість проведеної судової інженерно-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/21149-ІТ від 15 травня 2024 року) на суму 6 058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн 24 (двадцять чотири) к;

-вартість проведеної судової інженерно-технічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-24/28687-ІТ від 24 травня 2024 року) на суму 3 786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 (сорок) к;

Арешт накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 квітня 2024 року на транспортні засоби речові докази які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: на автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль марки VOLKSWAGEN SCIROCCO реєстраційний номер НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_4 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом накладення заборони на розпорядження, та відчуження даного майна скасувати.

Речові докази:

- автомобіль «Volkswagen Scirocco», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 , повернути законному власнику ОСОБА_8 або фактичному користувачу ОСОБА_7

- автомобіль «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 , повернути законному власнику ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1