Справа № 362/2896/24
Провадження № 1-кп/362/453/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

представників служби у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників ювенальної превенції - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002801 від 16.09.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 в період часу, але не пізніше 01.03.2024 р., незаконно придбав з метою незаконного збуту наркотичний засіб - канабіс, який став незаконно зберігати за місцем свого проживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_4 01.03.2024 р., близько 11 год. 18 хв. на АДРЕСА_3 зустрівся із ОСОБА_11 , якому незаконно збув за 1050,00 грн. наркотичний засіб - канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 1, 67 г. Вказаний наркотичний засіб в той же день було вилучено працівниками поліції у ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, проводячи оперативну закупку наркотичного засобу.

На момент проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання та реалізація особливо небезпечного наркотичного засобу.

Під час судового розгляду 21.12.2023 р. Верховною Радою України прийнято закон про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Cannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування, який введений в дію 16.08.2024 р., згідно якого рослини роду коноплі (Cannabis) виключено з таблиці І списку № 1 особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено та включено до таблиця II список № 1 наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено.

З огляду на вище викладене, керуючись ст.ст. 338, 341 КПК України, прокурор в судовому засіданні змінив обвинувачення, враховуючи, що наданий час канабіс не являється особливо небезпечним наркотичним засобом, а є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, а тому перекваліфікував дії ОСОБА_4 із ч. 2 ст. 307 КК України на ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, збут наркотичного засобу - канабісу, обіг якого обмежено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, визнав повністю і суду показав, що навесні 2024 р. через мережу Інтернет він придбав наркотичний засіб вагою 5 г, а саме - канабіс, вартістю 1200 грн., для своїх потреб, який став зберігати за місцем свого проживання. В подальшому у нього з`явились думки про заробіток, а коли знайомий його попросив, щоб він продав 3 г канабісу, то він збув йому канабіс, а 2 г канабісу він залишив для своїх потреб. Продажа канабісу відбулася по АДРЕСА_3 . Він домовився зі знайомим завчасно про місце і час зустрічі. Вони зустрілись і він продав знайомому канабіс, за що отримав 1050 грн. За ці кошти він мав намір придбати собі смартфон. Розумів, що вчиняє протиправно. На даний час він не вживає ніяких наркотичних засобів, працює по трудовому договору робітником в ТОВ «Імперія Табак», отримує заробітну плату 25000 грн. У вчиненому кримінальному правопорушенні щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати.

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона є мамою обвинуваченого. Син зростав до 10 років в повній сім`ї. Надалі сина виховували дідусь, бабуся та вітчим. З батьком син не спілкується. Вона має із сином довірливі стосунки. Характеризує сина як доброго, ввічливого, працьовитого, товариського, він добре навчався. Живуть в хороших умовах, син нічого не потребує. Про телефон він їй нічого не говорив. Надалі обіцяє більше приділяти уваги сину.

Представник служби у справах дітей та сім`ї Калинівської селищної ради Фастівського району Київської області ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що дана сім`я не перебуває на обліку в службі, ніяких рішень щодо ОСОБА_4 . Калинівською селищною радою не приймалось.

Крім показань обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

Як вбачається із протоколу затримання особи від 01.03.2024 р., яким являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 1050 грн. із зазначення серії та номерів купюр (а.с. 108).

Як вбачається із протоколу огляду та подальшої видачі грошових купюр покупцю наркотичного засобу від 01.03.2024 р. серії та номери грошових купюр є тотожними із вилученими грошовими купюрами у ОСОБА_4 під час його затримання (а.с. 93).

Як вбачається із протоколу огляду особи від 01.03.2024 р., а саме покупця наркотичного засобу ОСОБА_11 , останньому було видано грошові кошти, які були тотожними вказаним у протоколі огляду та видачі грошових купюр покупцю та грошових коштів, вилучених у ОСОБА_4 при його затриманні (а.с. 98-99).

Як вбачається із протоколу огляду особи від 01.03.2024 р., яким являється покупець наркотичного засобу ОСОБА_11 , в останнього виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий зп-пакет із вмістом речовини зеленого кольору, зовні схожого на канабіс (а.с. 100).

Як бачається із висновку експерта №CЕ-19/111-24/13962-НЗПРАП від 02.03.2024 р. та фото таблиці до нього, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яку після придбання видав працівникам поліції ОСОБА_11 , є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 1,67 г (а.с. 104-107).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у порядку ст. 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості та сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про повну доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичного засобу, а кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 307 КК України є вірною.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Також суд ураховує п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, що у відповідності до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховується висновок досудової доповіді від 27.09.2024 р. щодо неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, із якої вбачається за можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, із застосуванням пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення» з метою розвитку та підтримки навичок конструктивного та критичного мислення, формування навичок рефлексії, а також сприяння розвитку співпраці у взаєминах з оточенням та соціально прийнятних норм поведінки; проходження тренінгової програми «Вибір до змін» з метою формування та розвитку у неповнолітнього навичок конструктивного та позитивного мислення, саморегуляції, рефлексії, ціле покладання і планування, а також сприяння позитивним змінам у поведінці; проходження освітнього курсу з отриманням відповідного сертифікату про проходження: «Небайдужі базові емоційні потреби та соціальна взаємодія» на освітній платформі Prometheus, що надасть розуміння неповнолітньому щодо задоволення базових емоційних потреб людини та сприятиме розумінню важливості особистісних меж та безпеки для створення стабільних та здорових стосунків з іншими людьми.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу винного, який характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений, працюючого без офіційного працевлаштування, раніше не судимого, його ставлення до скоєного, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, будучи неповнолітнім, після вчинення даного злочину нового злочину не вчиняв, позиції прокурора, яка висловлена у судових дебатах щодо можливості призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції інкримінованого правопорушення у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд вважає, що стимулюванням правослухняної поведінки ОСОБА_4 буде контроль за поведінкою засудженого протягом терміну, визначеного законом для тривалості іспитового строку, а також можливість його направлення для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в момент його винесення.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.03.2024 р. щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово до 29.04.2024 р. включно, що слід врахувати у строк відбуття покарання, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Обвинувачений в період з 02.03.2024 р. до 29.04.2024 р. включно утримувався під домашнім арештом цілодобово, тому цей строк за правилами ч.7 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання.

Судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи №CЕ-19/111-24/13962-НЗПРАП від 02.03.2024 р. у розмірі 1514 грн. 56 коп. необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 65, 75-76 КК України, статтями 84-86, 100, 124, 337, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання період застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово з 02.03.2024 р. по 29.04.2024 р. включно, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обраховувати із 14.10.2024 р.

Стягнути із ОСОБА_4 судові витрати за проведення в КНДЕКЦ судової експертизи у розмірі 1514 грн. 56 коп. на користь держави.

Речовий доказ у справі - особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг

якого заборонено - канабіс, масою 1,67 г, що поміщений до білого

поліетиленового пакету. який знаходиться на відповідальному зберіганні в кімнаті

зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУНП в Київській області, - знищити.

Речовий доказ у справі - грошові кошти: купюру номіналом 500 грн., серія та номер: ЕБ 1060780; купюру номіналом 500 грн., серія та номер: ФЕ 1638468; купюру номіналом 200 грн., серія та номер: ЕА 4795132 ; купюру номіналом 200 грн., серія та номер: ХЗ 3931282; купюру номіналом 200 грн., серія та номер: СБ 0671065; купюру номіналом 200 грн., серія та номер: ХД 9185939; купюру номіналом 200 грн., серія та номер: ПЕ 1670213; купюру номіналом 100 грн., серія та номер: УШ 9863526; купюру номіналом 100 грн., серія та номер: YA 3515808; купюру номіналом 100 грн., серія та номер: YK 6731794; купюру номіналом 100 грн., серія та номер: ЯБ 1599803; купюру номіналом 50 грн., серія та номер: CY 9344516; купюру номіналом 50 грн., серія та номер: AD 7355534; купюру номіналом 50 грн., серія та номер: EF 5480758; купюру номіналом 20 грн., серія та номер: ЕВ 6847518 , що поміщені до с/п № 1290627 речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №002801 від 16.09.2023 та зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - передати ГУНП України в Київській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам судового розгляду.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1