ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/6820/24 Провадження№ 1-кп/636/1107/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000204 від 02 липня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , обіймаючого посаду заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення - кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за встановлених в судовому засіданні обставин.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 63 від 09.03.2024 військовослужбовця - солдата ОСОБА_3 призначено на посаду заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, приступив до виконання службових обов`язків.

Проходячи військову службу на посаді заступника командира бойової машини-навідника-оператора 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальні проступки, за встановлених в судовому засіданні обставин.

Так, ОСОБА_3 , добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання посвідчення, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, маючи умисел на пособництво у виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою його подальшого використання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, на початку березня 2024 року перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , передав невстановленим особам свої персональні данні, надав копію паспорта громадянина України на своє ім`я, фотокартку та фото особистого підпису та грошові кошти у сумі 9800 гривень за виготовлення підробленого посвідчення водія та у подальшому у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії: «В» , на власне ім`я, яке було незаконно виготовлене з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

Окрім цього, ОСОБА_3 після отримання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого 22.03.2024, яке дійсне до 22.03.2026 року, категорії: «В» , та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , дата видачі 22.03.2024, дійсне до 22.03.2026 року, категорії: «В», на власне ім`я, у власних потребах, а саме: для керування транспортним засобом.

Так, 02.07.2024 року о 12:47 годині, ОСОБА_3 , рухаючись на автомобілі "ВАЗ", державний номер - НОМЕР_3 за адресою: Харківська область, м.Чугуїв, на блок посту «Джерело» був зупинений співробітниками поліції відповідно до п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456. ОСОБА_3 запропоновано пред`явити документи, що посвідчують особу.

Під час перевірки документів ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортними засобами, на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , дата видачі 22.03.2024, дійсне до 22.03.2026 року, категорії: «В», на власне ім`я.

Згідно висновку № СЕ-19/121-24/19356-ДД від 12.07.2024 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , виданий 22.03.2024 ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінальних проступків у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

ОСОБА_3 згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексусудове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництві на підроблення документа та у використанні завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проходження служби, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, віднесених законодавством до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєних кримінальних проступків та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, вважаючи, що таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/19356-ДД від 12 липня 2024 року в сумі 1514 грн 56 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 730163, що упаковано до сейф пакету PSP 1440258 підлягає скасуванню.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 не обирались.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 730163, яке упаковане до сейф пакету PSP 1440258, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- DVD-диск з відеозаписом огляду місця події - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/19356-ДД від 12 липня 2024 року в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 серпня 2024 року на тимчасово вилучене майно, а саме: предмет, схожий на водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданий ТСЦ 730163, що упаковано до сейф пакету PSP 1440258 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК Українивирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК Україникопію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1