Провадження № 1-кп/470/13/24
Справа № 470/538/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , прокурора відділу процесуального керівництва Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2022 року за №0000259 та кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0000106 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 10 листопада 2023 року дане кримінальне провадження призначене до судового розгляду, а 14 червня 2024 року за ухвалою суду обвинуваченим продовжено строк тримання під вартою до 12 серпня 2024 року включно.

В ході судового розгляду прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, зокрема незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, які він вчинив у складі організованої групи за участю ОСОБА_9 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2023 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 липня 2023 року включно з можливістю внесення застави, в розмірі 107360 грн., яку 07 червня 2023 року було внесено та обвинуваченого звільнено з-під варти. Ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва обов`язки покладені на ОСОБА_5 продовжено до 30 жовтня 2023 року, ухвалами слідчого судді вказаного суду від 19 жовтня 2023 року запобіжний захід ОСОБА_5 було змінено на тримання під вартою до 30 жовтня 2023 року, а внесена застава звернута в дохід держави. Ухвалами Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2023 року, 25 грудня 2023 року, 19 лютого 2024 року, 17 квітня 2024 року та 14 червня 2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 12 серпня 2024 року включно. Враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, незаконно впливати на свідків з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки обізнаний про них з матеріалів кримінального провадження та протягом строку досудового розслідування вже впливав на них, що і стало підставою для зміни йому запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані зі збутом психотропних речовин, через відсутність іншого заробітку, прокурор просила продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в умовах гауптвахти, оскільки обвинувачений є військовослужбовцем за мобілізацією.

В судовому засіданні прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону підтримала зазначене клопотання та просила його задовольнити, інший прокурор в судовому засіданні вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню, однак обвинувачені та захисник вважали, що клопотання є необґрунтованим, а для продовження запобіжного заходу відсутні правові підстави. Зокрема захисник ОСОБА_7 зазначала, що обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні трьох епізодів збуту психотропних речовин у складі організованої групи є надуманим та необґрунтованим, доказів наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурором до суду не надано, а тому просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Крім того захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або заставу.

В клопотанні зазначила, що Березнегуватським районним судом Миколаївської області слухається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України. Під час досудового розслідування до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу, в розмірі 107360,00 грн., яку було внесено ОСОБА_10 07 червня 2023 року та того ж дня обвинуваченого з-під варти було звільнено. 19 жовтня 2023 року слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а ухвалою Березнегуватського районного суду Миколаївської області вказаний запобіжний захід було продовжено. Увесь час обвинувачений виконував покладені на нього обов`язки під час застосування запобіжного заходу у виді застави, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не підтверджена, в тому числі вчинення придбання, зберігання та збуту психотропних речовин організованою групою, а тому на думку захисника вбачаються підстави для заміни йому запобіжного заходу під час судового розгляду на більш м`який. З січня 2023 року до квітня 2023 року обвинувачений перебував на військовій службі під час мобілізації, де отримав тяжке поранення. Під час перебування обвинуваченого під вартою у нього погіршився стан здоров`я, за місцем проживання він характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, має малолітню дитину, на свідків кримінального провадження не впливав, ОСОБА_9 його обмовила, у зв`язку з чим йому було змінено запобіжний захід на тримання під вартою, а заставу звернуто в дохід держави. Протягом досудового розслідування на нього здійснювався тиск, були викрадені документи, здійснювалися заходи фізичного впливу, а тому ОСОБА_5 можливо замінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або заставу.

Обвинувачені в судовому засіданні підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, однак прокурори в судовому засіданні вважали, що для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу відсутні правові підстави, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

З ухвали Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2024 року вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк до 12 серпня 2024 року включно.

Підставами для постановлення судом вказаної ухвали були наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні та продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так ОСОБА_5 , який розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, призваний на військову службу за мобілізацією та після тривалого лікування через поранення повернувся до місця постійного проживання, на даний час офіційного джерела доходу не має, раніше не судимий, органом досудового розслідування поставлено у вину вчинення трьох епізодів особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у складі організованої групи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, протягом досудового розслідування він впливав на свідка у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 з метою зміни раніше наданих показань, що вбачається з ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2023 року, у зв`язку з чим до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а заставу звернено в дохід держави.

Крім того, за даними обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, пов`язаного зі збутом особливо небезпечних психотропних речовин військовослужбовцям Збройних сил України, які залучені до захисту суверенітету і територіальної цілісності України.

Ці дані вказують на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, враховуючи кількість епізодів, тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке передбачене за його вчинення, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки вони судом допитані ще не були, а обвинувачений обізнаний про їх анкетні дані, та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

Доказів погіршення стану здоров`я обвинуваченого під час перебування під вартою захисником до клопотання про зміну запобіжного заходу долучено не було, крім того в матеріалах провадження відсутні докази необхідності медичної допомоги обвинуваченому ОСОБА_5 за межами СІЗО. До клопотання захисником долучено лише лист філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Миколаївській та Одеській областях від 30 липня 2024 року, в якому обвинуваченому ОСОБА_5 підтверджено діагноз: Наслідки мінно-вибухової травми, черепно-мозкового поранення у вигляді забою головного мозку, сліпота правого ока, птоз правої верхньої повіки, посттравматична енцефалопатія, стан після оперативного лікування, КПТ черепа, видалення субдуральної гематоми, пластики ТМО. На даний час загальний стан обвинуваченого компенсований, ургентної допомоги за межами СІЗО він не потребує.

За вимогами ч.1 ст.89 КК України питання допустимості доказів суд вирішує під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а тому доводи захисника про не підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення на даній стадії судового розгляду не вирішується і судом до уваги прийняті бути не можуть.

Крім того, доводи захисника про те, що ОСОБА_9 оговорила обвинуваченого стосовно впливу на неї з приводу зміни наданих на досудовому розслідуванні показань, спростовуються даними, зазначеними в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2023 року, яка вступила в законну силу, а доводи про позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання, отримання ним тяжкого поранення, зазначених висновків суду не спростовують.

Статтею 17 Закону України від 23 серпня 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього судом не встановлено.

Стосовно клопотання прокурора в частині тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в умовах гауптвахти, то відповідно до ст.4 Закону України "Про попереднє ув`язнення" установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Відповідно до п.1 розділу І "Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 03.11.2020 року №394, цей Порядок визначає умови тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних і резервістів під час проходження зборів (далі військовослужбовці) на гауптвахтах, у спеціальних палатах закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України та в кімнатах для тимчасово затриманих військовослужбовців, а також права та обов`язки посадових осіб Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (далі Служба правопорядку) під час їх тримання.

Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що затриманий військовослужбовець - військовослужбовець, затриманий в установленому порядку відповідною уповноваженою службовою (посадовою) особою за вчинення адміністративного правопорушення або кримінального правопорушення, до передачі такого військовослужбовця органам досудового розслідування, а також військовослужбовець, затриманий без документів до встановлення особи.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень не пов`язаних з правопорушеннями проти встановленого порядку несення військової служби, стосовно нього під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з триманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», до нього необхідно застосовувати положення Закону України "Про попереднє ув`язнення", відповідно до ст.2 якого метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.

Дотримання мети забезпечення кримінального провадження в частині застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку суду, буде ефективнішим з утриманням обвинуваченого в умовах Державної установи "Миколаївський слідчий ізолятор", а не гауптвахти, через значну віддаленість її від суду, що ускладнить забезпечення його участі в судових засіданнях в умовах воєнного стану.

Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з утриманням останнього в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор», а доводи захисника ОСОБА_7 про можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт чи заставу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, тому в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.183, 194, 331КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити частково.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 10 жовтня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або заставу, відмовити.

На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1