ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2007/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0003910 від 15.09.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

громадянина України, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 29 вересня 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0003910 від 15.09.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, 15 вересня 2024 року, приблизно о 00 год. 17 хв., за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, 170-Б, працівники Управління патрульної поліції у м. Києві у складі екіпажу «Рубін-0202», а саме: поліцейського другого взводу, першої роти, другого батальйону, другого полку з обслуговування лівого берега ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 (спеціальний жетон 0166263) та інспектора першого взводу, першої роти, другого батальйону, другого полку з обслуговування лівого берега ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 (спеціальний жетон 0176637), виконуючи свої службові обов`язки, передбачені Законом України «Про Національну поліцію», під час складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП за адресою: АДРЕСА_2 , на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка керувала транспортним засобом марки «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, отримали пропозицію неправомірної вигоди за невиконання своїх службових обов`язків від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за не складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_5 , розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-яких дій, з метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи, що було вчинене адміністративне правопорушення і розуміючи настання негативних правових наслідків за вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_8 , висловив поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, бажання та готовність надати неправомірну вигоду в інтересах третьої особи за невчинення ними дій, що входять у службові обов`язки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а саме: нескладення ними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_8 , після чого був попереджений працівниками патрульної поліції про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, ОСОБА_5 продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_8 , та дістав належні йому кошти в сумі 2 000 грн, які намагався надати поліцейським, які складали адміністративні матеріали, після чого був декілька разів попереджений про кримінальну відповідальність за цю пропозицію, однак ОСОБА_5 вкотре звернувся до працівників патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та запропонував грошові кошти у сумі 10 000 грн за невчинення ними дій, що входять у службові обов`язки поліцейських, а саме не складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_8 , однак останні від отримання неправомірної вигоди відмовилися та повторно попередили ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за такі дії.

Разом з тим, ОСОБА_5 свою протиправну поведінку не припинив та дістав з наплічної сумки, яка була на ньому одягнена, предмети, ззовні схожі на купюри, які поклав на документи поблизу працівника патрульної поліції ОСОБА_6 (спеціальний жетон 0166263) як неправомірну вигоду за невчинення останнім дій, що входять у його службові обов`язки, а саме за не складення протоколу про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому поліцейські відмовилися від отримання неправомірної вигоди та у подальшому викликали слідчо-оперативну групу з метою документування кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 15 вересня 2024 року, приблизно о 00 год. 17 хв., за адресою: АДРЕСА_2 , працівники Управління патрульної поліції під час складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка керувала транспортним засобом марки «Audi Q5», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, отримали пропозицію неправомірної вигоди за невиконання своїх службових обов`язків від нього, а саме за не складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_8 , яка є його цивільною дружиною. Так, розуміючи незаконність своїх дій, діючи умисно та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-яких дій, з метою уникнення відповідальності, усвідомлюючи, що було вчинене адміністративне правопорушення і розуміючи настання негативних правових наслідків за вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_8 , висловив поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які згідно з п. 1 Примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, бажання та готовність надати неправомірну вигоду в інтересах третьої особи, після чого був попереджений працівниками патрульної поліції про кримінальну відповідальність.

Разом з тим, він продовжив реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на уникнення адміністративної відповідальності ОСОБА_8 , та дістав належні йому кошти в сумі 2 000 грн, які намагався надати поліцейським, які складали адміністративні матеріали, після чого був декілька разів попереджений про кримінальну відповідальність за цю пропозицію, однак він вкотре до них звернувся і запропонував грошові кошти у сумі 10 000 грн за невчинення ними дій, що входять у службові обов`язки поліцейських. Разом з тим, він свою протиправну поведінку не припинив та дістав з наплічної сумки, яка була на ньому одягнена, предмети, ззовні схожі на купюри, які поклав на документи поблизу працівника патрульної поліції ОСОБА_6 (спеціальний жетон 0166263) як неправомірну вигоду за невчинення останнім дій, що входять у його службові обов`язки, а саме за не складення протоколу про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про вчинене щиро шкодує.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з середньо-спеціальною освітою, працює, є фізичною особою-підприємцем.

Обставинами, які пом`якшують покарання, у висунутому обвинуваченні визнані наступні: визнання вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Отже, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд погоджується із запропонованим покаранням обвинуваченому у мінімальних межах санкції статті, а саме у виді штрафу.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Про вирішення долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Про вирішення долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1