Дата документу 12.09.2024Справа № 554/9775/24
Провадження № 1-кс/554/9434/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001389 від 27.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2024 року до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 26.08.2024 року у період часу із 10 год. 30 хв. по 11 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку мобільного телефону торгівельної марки Xiaomi, чорного кольору у захисному прозорому чохлі, чим завдала матеріального збитку гр. ОСОБА_3

27.08.2024 відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001389 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України.

10.09.2024 у власноруч написаній заяві ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має статус свідка у вказаному кримінальному провадженні виклала інформацію, зміст якої становить бажання добровільно видати мобільний телефон Redmi Note 9 Pro у корпусі синього кольору з відзеркаленням, Model M2003J6B2G слідчому СВ Полтавського РУП задля вилучення з метою проведення необхідних слідчих (розшукових) дій. Більш того, ОСОБА_4 вказала, що зазначений мобільний телефон перебував у її користуванні менше тижня, оскільки її чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надав їй його після придбання за 1500 гривень у невідомого чоловіка.

10.09.2024 у приміщенні службового кабінету №116 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проведено огляд мобільного телефону марки Redmi Note 9 Pro, у корпусі синього кольору з відзеркаленням, Model M2003J6B2G, що зазначено на задній кришці пристрою. У ході візуального огляду виявлено пошкодження у вигляді подряпин скла. На задній кришці пристрої пошкоджень не виявлено. Вагомих пошкоджень, які б унеможливлювали роботу мобільного телефону не встановлено. Оглядаючи корпус мобільного телефону виявлено отвір з чотирма камерами під якими нанесено напис «64 MP CAMERA». Безперешкодно увімкнувши мобільний телефон, оскільки логічного захисту не встановлено, на головному екрані виявлено додаток «Налаштування», оглядаючи яке зафіксовано наступні ідентифікуючі ознаки даного пристрою: об`єм пам`яті 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , sim-карта відсутня. Будь-яка додаткова інформація, яка б могла ідентифікувати належіть даного мобільного телефону будь-кому відсутня.

По завершенню огляду, мобільний телефон Redmi Note 9 Pro з об`ємом пам`яті 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 у корпусі синього кольору з відзеркаленням, Model M2003J6B2G вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ PSP3229997.

Далі, 11.09.2024 допитано потерпілу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка у протоколі допиту виклала відомості про факт виявлення нею крадіжки належного їй мобільного телефону марки Redmi Note 9 Pro з об`ємом пам`яті 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 у корпусі синього кольору з відзеркаленням, Model M2003J6B2G у захисному чохлі темного кольору без візерунків, перебував у справному стані, без пошкоджень станом на 26.08.2024. У ході допиту підтверджено факт належності потерпілій мобільного телефону за співпадінням названих ідентифікуючих ознак.

10.09.2024 вище зазначене визнано речовим доказом.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав клопотання задовольнити.

Клопотання розглянути за відсутності володільця майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001389 від 27.08.2024 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, а саме на: вилучене під час проведеного огляду у приміщенні службового кабінету №116 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області: мобільний телефон марки Redmi Note 9 Pro з об`ємом пам`яті 64 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 у корпусі синього кольору з відзеркаленням, Model M2003J6B2G, що поміщено до спеціального пакету НПУ PSP3229997.

Встановити місцем зберігання речових доказів, після проведення необхідних досліджень, кімнату для зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, що за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1