УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 рокуСправа № 495/8214/24
Номер провадження 1-в/495/181/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_3 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до закону,

УСТАНОВИВ:

Провідний інспектор Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із поданням про приведення судового рішення у відповідність до закону.

Таке подання мотивоване тим, що в Білгород-Дністровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області з 25.05.2022 перебуває на обліку громадянин ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

3 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» N 3886-ІX від 18.07.2024 року. Цим, Законом ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Згідно ч. 1 ст. 51 КУПАП в редакції Закону N 3886-IX від 18.07.2024, чинній з 09.08.2024, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

ОСОБА_7 обвинувачувалась в тому, що 23.11.2021, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій таємно викрала мобільний телефон та грошові кошти, спричинивши своїми умисними протиправними діями потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1700 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VІ від 04.06.2009 на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_7 вартість такого майна не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто в 2021 році ця сума складала 2270 грн.

У судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації подання підтримала, просила звільнити засуджену від відбування покарання на підставі ст.74 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_7 у судове засідання не прибула, хоча повідомлявся судом про час і дату проведення такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття у судове засідання, осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, розглянувши подання органу з питань пробації, дійшов такого висновку.

Вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2021 ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначено їй покарання за указаною частиною указаної статті - громадські роботи строком на 80 /вісімдесят/ годин..

Розпорядження про виконання вироку Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2021, що набрав законної сили 08.01.2022, на засуджену разом із копією вироку надійшли на виконання до Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області 25.05.2022 та прийнято до виконання.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Повертаючись до обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно зважити на таке.

ОСОБА_7 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України. Як вбачається із мотивувальної частини вироку від 09.12.2021, кримінальне правопорушення вчинене нею 23.11.2021.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2021 року становив 2270 гривень, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2022 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2270 гривні.

Разом з тим, з вироку випливає, що ОСОБА_7 таємно викрала мобільний телефон марки «Fly» в корпусі білого кольору, ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , та грошові кошти в сумі 1700 гривень. Тобто безпідставним є покликання представника органу з питань пробації, що умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1700 гривень, так як це є лише сумою викрадених грошових коштів. Суд враховує, що з вироку від 09.12.2021 вбачається також викрадення ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Fly». Разом з тим, вартість такого телефону у вироку не зазначена.

За таких обставин подання органу з питань пробації є необгунтованим, оскільки за таких вихідних даних неможливо встановити чи сума завданої шкоди є більшою від 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених у 2021 році, чи меншою.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення подання органу з питань пробації.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 про приведення судового рішення у відповідність до закону відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ірина БРАТКІВ