Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 8 квітня 2024 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2024 у задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі - ТУ ДБР) від 18.02.2024 про закриття кримінального провадження № 0001861 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що органом досудового розслідування зібрано достатньо об`єктивних даних для прийняття остаточного законного, обґрунтованого та вмотивованого процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу військової частини і скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про незаконність ухвали слідчого судді, який не з`ясував фактичні обставини, викладені у скарзі, і не дав належну оцінку її доводам.

Що стосується обставин справи, то 15 військовослужбовців 1 стрілецького батальйону 05.08.2023 не прибули до місця служби - району зосередження, у зв`язку з чим командиром військової частини НОМЕР_1 за даним фактом було призначено службове розслідування, за результатами якого визнано військовослужбовців, у тому числі солдата ОСОБА_7 . такими, що самовільно залишили військову частину з 05.08.2023 по теперішній час (наказ командира № 1630 від 16.08.2023). Тільки ввечері 15.08.2023 ОСОБА_7 прибув до місця служби - району зосередження 1 стрілецького батальйону НЦ військової частини НОМЕР_2 . Отже, ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, був незаконно відсутній на військовій службі під час дії воєнного стану протягом 10 днів, при цьому на телефонні дзвінки не відповідав.

Питання про поважність причин нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу при звільненні з частини, при призначенні, переведенні, з відрядження, з відпустки або з лікувального закладу вирішується з урахуванням конкретних обставин справи і входить до компетенції органу дізнання, слідчого, прокурора та суду. Проте всупереч вимогам ч.2 ст.9 КПК України слідчий з метою з`ясування цих обставин не допитав жодного представника військової частини, в тому числі безпосередніх командирів військовослужбовців, не встановив і не намагався встановити свідків. Натомість допитав як свідків військовослужбовців ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , як це вбачається зі змісту постанови, яка оскаржується, та, ґрунтуючись виключно на показаннях цих осіб, які намагаються уникнути кримінальної відповідальності, закрив кримінальне провадження. Також слідчий, взагалі, не взяв до уваги матеріали службового розслідування.

Також наголошує, що відсутність належного реагування держави під час розгляду кримінальних проваджень стосовно кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби під час дії воєнного стану може призвести до збільшення рівня злочинності у військах, зниження дисципліни та підриву боєготовності військових підрозділів, тощо, що порушує права та інтереси суспільства в цілому та держави.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, поважність причин пропуску якого ОСОБА_5 мотивує тим, що копію ухвали військова частина отримала на електронну пошту 01.05.2024. Військова частина НОМЕР_1 постійно знаходиться в зоні бойових дій, приймає участь у виконанні бойових завдань за призначенням та постійно переміщується, а відтак, поштова кореспонденція надходить із значним запізненням, що унеможливлює в деяких випадках дотримуватися процесуальних строків. Юридична служба частини опрацьовує кореспонденцію на першій лінії оборони, як правило, у підвальному приміщенні, де, враховуючи специфіку місцевості та постійні обстріли, не завжди працюють відділення «Укрпошти» та Інтернет.

У запереченнях на апеляційну скаргу слідчий ТУ ДБР ОСОБА_15 просить ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилаючись на зміни в законодавстві, вказує, що кримінальна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин настає у випадку відсутності останнього понад три доби. У той же час, під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовці, які мали з`явитися 06.08.2023 до місця дислокації, проте з`явилися 08.08.2023, зробили це через поламку транспорту, і були відсутні два дні. Зауважує, що в порушення відомчих нормативно-правових актів Міністерства оборони України військова частині НОМЕР_1 не повідомила орган досудового розслідування про повернення військовослужбовців на місце служби і з метою штучного нарощування показників роботи, зловживаючи правом на оскарження, представник військової частини вже вдруге намагається відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні, завідомо знаючи про відсутність складу злочину.

У судове засідання суду апеляційної інстанції представники військової частини НОМЕР_1 та слідчий, які належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, не прибули. ОСОБА_5 , який є заявником, у поданій апеляційній скарзі, а також представник ОСОБА_6 у клопотанні висловили прохання про розгляд апеляційної скарги без участі представника військової частини. Слідчий про причини неприбуття не повідомив. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та кримінального провадження № 0004258, обговоривши доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Про розгляд скарги на рішення слідчого військова частина повідомлялась, але представник в судове засідання не з`явився і скаргу було розглянуто без його участі. Відповідно до супровідного листа копія постанови надсилалася на адресу військової частини НОМЕР_1 03.05.2024, проте відомості про її отримання в матеріалах судового провадження відсутні. А тому не довіряти твердженням заявника про отримання копії ухвали на електронну адресу 01.05.2024 немає підстав.

Оскільки апеляційна скарга подана 03.05.2024, тобто без невиправданої затримки, і, враховуючи дату отримання копії судового рішення, яке оскаржується, а також розгляд скарги без участі представників військової частини, які виконують бойові завдання, строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001861, 15.11.2023 до ТУ ДБР надійшло повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 про вчинення військовослужбовцями Збройних Сил України кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Зокрема, як йшлося у повідомленні, 06.08.2023 від командира 1 стрілецького батальйону надійшла доповідь про неприбуття до місця служби - району зосередження НЦ військової частини НОМЕР_2 солдатів, у тому числі кулеметника 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , за фактом чого було призначено службове розслідування.

23.11.2023 відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань з попередньою правовою кваліфікацією за ч.5 ст.407 КК України і розпочато досудове розслідування.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий мотивував свої висновки про відсутність у діянні складу кримінального правопорушення тим, що ОСОБА_7 був відсутній на службі менше трьох діб, у той час як відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального Кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» № 3233-ІХ від 13.07.2023 кримінальна відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин настає у випадку відсутності останнього понад три доби.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Вказані вимоги закону слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження дотримані не були.

Так, у постанові слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 з травня по червень 2023 року брали участь у бойових діях, приблизно у липні 2023 року військову частину вивели на відновлення та переформування на іншу дислокацію, де вони перебували до початку серпня 2023 року. Відповідно до посвідчення про відрядження від 04.08.2023 вказані військовослужбовці мали з`явитися до 06.08.2023 до іншого місця дислокації і виїхали 06.08.2023. ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 їхали автомобілем «Range Rover», ОСОБА_11 . ОСОБА_10 та ОСОБА_7 їхали в автомобілі «Mersedes Vito». Автомобіль «Range Rover» зламався в дорозі, тому його буксирували автомобілем «Mersedes Vito» на ремонт в м. Київ. Після ремонту усі разом 08.08.2023 прибули на місце дислокації.

До таких висновків слідчий дійшов, допитавши як свідка ОСОБА_14 . Будь-яких інших слідчий дій в ході досудового розслідування здійснено не було.

Між тим, даним в акті службового розслідування від 16.08.2023, наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 1630 від 16.08.2023, в ході якого було встановлено, що станом на дату їх складання ОСОБА_7 не з`явився на службу, слідчий оцінки не дав, взагалі. Жоден з командирів військової частини НОМЕР_1 , а так само ОСОБА_7 допитані не були.

Слідчий суддя, розглядаючи скаргу, не перевірив її доводи, в яких представник військової частини наполягав на тому, що ОСОБА_7 був незаконно відсутній на військовій службі протягом 10 днів, і лише обмежився в ухвалі дублюванням нібито встановлених під час досудового розслідування обставин.

Отже, колегія суддів вважає, що під час досудового розслідування не було вжито належних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, чому слідчий суддя належної оцінки не дав. А тому ухвала слідчого судді не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно з ст.ст.407, 409, 411 КПК України є підставою для скасування ухвали та постановлення нової ухвали судом апеляційної інстанції про задоволення скарги і скасування постанови про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 8 квітня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 8 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, від 18 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0001861, скасувати.

Скаргу ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві від 18 лютого 2024 року про закриття кримінального провадження № 0001861 задовольнити і скасувати вказану постанову.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3