КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4430/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 .

Прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 серпня 2024 року, з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 , а при наявності медичних показань у спеціально відведених кімнатах, які забезпечують надання медичної допомоги, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зав`язків; репутацію підозрюваного ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується виключно з позитивної сторони; відсутність судимостей у ОСОБА_7 .

Також апеляційну скаргу подав захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову про відмову у застосуванні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме клопотання не містить обставин про наявність відповідних ризиків.

Уважає, що ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виключно на підставі тяжкості та категорії статті 407 КК України.

Вказує, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, у нього є родина, раніше не судимий, за сумлінне несення служби неодноразово нагороджувався нагрудними знаками та орденами.

Посилається на те, що за словами підозрюваного у нього наявні докази та інформація, якою він буде спростовувати версії обвинувачення в ході подальшого розслідування кримінального провадження, у зв`язку з чим уважає, що ОСОБА_7 можливо не обирати запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчими третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001360 від 05 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

Згідно змісту поданого клопотання, 12 березня 2022 року ОСОБА_7 призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 приступив до виконання службових обов`язків за посадою та включений до списків військової частини.

Під час дії воєнного стану військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_7 у порушення вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статті 17 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішнього служби Збройних Сил України та статей 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, близько 08 год. 00 хв. 23 травня 2024 року не з`явився вчасно без поважних причин на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

06 червня 2024 року молодший сержант ОСОБА_7 був затриманий уповноваженими особами ТУ ДБР у м. Києві у порядку статті 208 КПК України.

06 червня 2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

07 червня 2024 року до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001360 від 05 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року клопотання старшого слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 , задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 04 серпня 2024 року, з утриманням на ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_1 , а при наявності медичних показань у спеціально відведених кімнатах, які забезпечують надання медичної допомоги, без визначення розміру застави.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно частин першої, другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами в їх сукупності, зокрема: матеріалами службового розслідування; протоколами допитів свідків; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Окрім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Так, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, є достатньою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчим суддею обґрунтовано враховано тяжкість та характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, а докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду; незаконно вливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Доводи про наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання, родини, а також про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, за сумлінне несення служби неодноразово нагороджувався нагрудними знаками та орденами не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також місцевим судом обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з посиланням на пункт 5 частини четвертої статті 183 КПК України, згідно якої під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, у сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та його наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про те, що за словами підозрюваного у нього наявні докази та інформація, якою він буде спростовувати версії обвинувачення в ході подальшого розслідування кримінального провадження, у зв`язку з чим уважає, що ОСОБА_7 можливо не обирати запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні колегія суддів не бере до уваги, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України.

Враховуючи те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України.

Викладеними вище обставинами, які встановлені судом першої інстанції при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , спростовуються доводи скаржника, що жодних належних доказів того, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме клопотання не містить обставин про наявність відповідних ризиків.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 червня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3