Справа № 404/5915/24
Номер провадження 1-кп/404/299/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м. Кропивницький, Україна

Кіровський районний суд м. Кіровограда засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0000514 від 15.06.2024 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глодоси Новоукраїнського р-ну Кіровоградської обл., українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , автогаражний кооператив № 1 «Автолюбитель», код ЄДРПОУ 23679069, гараж № НОМЕР_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2024 (справа№ 404/1484/24; провадження №2-о/404/66/24; набрало законної сили 06.05.2024) задоволено заяву ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису. Вказаним рішенням видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців, а також заборонено ОСОБА_3 : перебувати в місці проживання та наближатися не менше ніж на100 метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , у будь-який час доби; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування та телефонні переговори з ОСОБА_5 , ІПН: НОМЕР_2 , контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто та через третіх осіб.

ОСОБА_3 11.05.2024 належним чином ознайомлений зі змістом вищевказаного рішення суду та обмежувальними заходами, зазначеними в ньому.

Після ознайомлення з вищезазначеними обмежувальними заходами у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису та порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду.

В подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи, що йому заборонено перебувати в місці проживання колишньої дружини ОСОБА_5 та наближатися менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню,діючи цілеспрямовано, 15.05.2024 близько 11:20 перебував в місці проживання колишньої дружини ОСОБА_5 та наблизився менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , стукаючи в двері квартири та словесно вимагаючи від неповнолітнього сина відкрити двері квартири, що останній не зробив.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису та порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, усвідомлюючи, що йому заборонено перебувати в місці проживання колишньої дружини ОСОБА_5 та наближатися менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду,порушуючи заборони, зазначені у вищевказаному рішенні суду, ОСОБА_3 26.05.2024 близько 02:00 перебував в місці проживання колишньої дружини ОСОБА_5 та наблизився менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .При цьому, він розбив вікно вказаної квартири, після чого проник всередину квартири, де вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 , чим також порушив заборони, зазначені у вищевказаному рішенні суду, а саме заборону особисто в будь-який спосіб спілкуватися з колишньою дружиною ОСОБА_5 .

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису та порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, усвідомлюючи, що йому заборонено перебувати в місці проживання колишньої дружини ОСОБА_5 та наближатися менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду,порушуючи заборони, зазначені у вищевказаному рішенні суду, ОСОБА_3 07.06.2024 близько 15:00 перебував в місці проживання колишньої дружини ОСОБА_5 та наблизився менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, будучи у вказаній квартирі,він вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 , чим також порушив заборони, зазначені у вищевказаному рішенні суду, а саме заборону особисто в будь-який спосіб спілкуватися з колишньою дружиною ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, а саме в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, та ході допиту детально показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, дійсно вчинив невиконання встановленого відносно нього обмежувального припису, зокрема 15.05.2024 близько 11:20 він перебував в місці проживання його колишньої дружини ОСОБА_5 та наблизився менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , стукаючи в двері квартири та словесно вимагаючи від неповнолітнього сина відкрити двері квартири, що останній не зробив.

Крім того, 26.05.2024 близько 02:00 він перебував в місці проживання його колишньої дружини ОСОБА_5 та наблизився менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, він розбив вікно вказаної квартири, після чого проник всередину квартири, де вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 .

Також, 07.06.2024 близько 15:00 він перебував в місці проживання колишньої дружини ОСОБА_5 та наблизився менше ніж на 100 метрів до місця її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, будучи у вказаній квартирі, він вчинив сварку з колишньою дружиною ОСОБА_5 . Разом з тим, вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного кримінального правопорушення, оскільки він лише намагався попасти до домоволодіння, яке також є його власністю та він має право на користування ним.

Незважаючи на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, визнав частково, його вина в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_5 , згідно з якими, за часу, місця, обставин та способу, зазначених в обвинувальному акті та встановлених судом ОСОБА_3 дійсно вчинив невиконання обмежувального припису, а саме 15.05.2024 р., 26.05.2024 р. та 07.06.2024 р.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення за ст. 390-1 КК України підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

витягом з ЄРДР, згідно якого вбачається, що 15.06.2024 року було внесено відомості за фактом умисного невиконання обмежувального припису ОСОБА_3 , відносно якого такі заходи застосовані судом (т.1 а.п.1);

рапортом від 15.06.2024 р., згідно якого вбачається, що ОСОБА_3 систематично вчиняє домашнє насильство та порушує обмежувальний припис (т.1 а.п.5);

рапортом від 15.05.2024 р., згідно якого вбачається, що зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_5 про порушення обмежувального припису її колишнім чоловіком ОСОБА_3 (Т.1 а.п. 9);

заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 15.05.2024 року (Т.1 а.п. 8);

копіями рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2024 року про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 (Т.1 а.п. 11,20-22,50-56);

рапортом від 15.05.2024 р., згідно якого вбачається, що зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_5 про порушення обмежувального припису її колишнім чоловіком ОСОБА_3 (Т.1 а.п.13);

заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 15.05.2024 року (Т.1 а.п. 14);

рапортом від 25.05.2024 р., згідно якого вбачається, що зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_5 про порушення обмежувального припису її колишнім чоловіком ОСОБА_3 (Т.1 а.п.24);

заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 25.05.2024 року (Т.1 а.п. 25);

рапортом від 27.05.2024 р., згідно якого вбачається, що зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_5 про порушення обмежувального припису її колишнім чоловіком ОСОБА_3 (Т.1 а.п.34);

заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 27.05.2024 року (Т.1 а.п. 35);

рапортом від 07.06.2024 р., згідно якого вбачається, що зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_5 про порушення обмежувального припису її колишнім чоловіком ОСОБА_3 (Т.1 а.п.38);

копія заяви ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 07.06.2024 року (Т.1 а.п. 39);

рапортом від 07.06.2024 р., згідно якого вбачається, що зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_5 про порушення обмежувального припису її колишнім чоловіком ОСОБА_3 (Т.1 а.п.42);

заявою ОСОБА_5 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення від 07.06.2024 року (Т.1 а.п. 43);

протоколом огляду предмету від 20.06.2024 р. та диском, в ході якого оглянуто 2 диски з відеозаписами, що оглядались, було поміщено до одного паперового конверту. (Т.1 а.п. 60-61);

постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 20.06.2024 р., згідно якого 2 DVD-R диски з нагрудних відео реєстраторів (бодікамер) інспекторів СПДН Кропивницького РУП за 11.05.2024, на яких зафіксовано факт ознайомлення гр-на ОСОБА_3 з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2024 (справа №404/1484/24) щодо видачі останньому обмежувального припису строком на 6 місяців визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження. (Т.1 а.п. 62);

копіє термінового заборонного припису (т.1 а.п. 70, 73,75);

формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (т.1 а.п. 10, 29, 71-72, 74,77-78);

копією протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (Т.1 а.п. 76,79,80);

довідкою про вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень (Т.1 а.п. 81);

копіями постанов Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.04.2024 р., 22.02.2024 р., якими ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (Т.1 а.п. 82-84,86-89,).

Аналізуючи зібрані по справі та перевірені у судовому засіданні докази у їх сукупності, законність отримання та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, суд, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведеною у повному обсязі, а тому кваліфікує її дії за ст. 390-1 КК України, так як він вчинив умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він лише намагався попасти до домоволодіння, яке також є його власністю та він має право на користування ним, суд розцінює, як спосіб захисту, оскільки вирішуючи питання про застосування обмежувального припису відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", пріоритет надається безпеці постраждалої особи, а не праву власника особі, яка вчинила домашнє насильство, що також зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 березня 2023 року у справі № 711/3693/22 (провадження № 61-13257св22). Тому доводи ОСОБА_3 про те, що видача обмежувального припису перешкоджає у використанні майна, яке йому належить, є необґрунтованими, адже обмежувальний припис є заходом впливу на кривдника та має тимчасовий характер із визначеним строком дії, а не згода із рішенням суду та наявність спору щодо нерухомого майна не виправдовує поведінку обвинуваченого та вчинених ним дій, а тому надані стороною обвинувачення докази суд визнає достовірними, достатніми та відповідають критеріям якості доказів, встановленим в рішеннях Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року та в справі «Яременко проти України» від 12 вересня 2008 року, а тому не викликають сумнівів у суду та покладені в основу вироку.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, умисний та закінчений.

Як особа ОСОБА_3 офіційно не працює, осудний, на обліку в лікаря-нарколого та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, що відповідає позиції Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду розглянула касаційну скаргу засудженого на вирок апеляційного суду, в якій зазначено, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання, особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду також не надано.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо колишньої дружини та у присутності дитини.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті за це кримінальне правопорушення, оскільки даний вид покарання є необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Таке покарання за глибоким переконанням суду буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання. Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;

5) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

6) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ: два DVD-R диски з нагрудних відео реєстраторів (бодікамер) інспекторів СПДН Кропивницького РУП за 11.05.2024, на яких зафіксовано факт ознайомлення гр-на ОСОБА_3 з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2024 (справа №404/1484/24) щодо видачі останньому обмежувального припису строком на 6 місяців зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1