гСправа № 187/680/24 Провадження №1-кп/0187/74/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальну справу (кримінальне провадження № 0000103 від 09.03.2024) відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця м. Маріуполь Донецької області; громадянина України; не працюючого; не одруженого; не військовозобов`язаного; освіта середня спеціальна; проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше неодноразово судимого:

20.06.2008 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України постановою Кіровського районного суду м. Макіївка Донецької області від 17.04.2009 звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 5 місяців 16 днів.

08.12.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України постановою Кіровського районного суду м. Макіївка Донецької області від 06.12.2013 звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 11 місяців 4 дні.

10.07.2014 Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року позбавлення волі.

13.08.2014 Іллічевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України постановою Кіровського районного суду м. Макіївка Донецької області звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 5 місяців 16 днів.

27.09.2017 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

31.01.2018 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 81 КК України постановою Волнянського районного суду Запорізької області від 14.11.2019 звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 9 місяців 2 дні,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 повторно, в кінці грудня 2023 року (більш точного часу не встановлено) в умовах воєнного стану, тимчасово проживаючи у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , побачив в приміщенні будинку зварювальний апарат марки «SIRIUS 280P», акумуляторний кущоріз марки «MEIQ», зварювальний апарат марки «Дніпро-М». Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел та діючи на досягнення злочинного результату, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, та скориставшись відсутністю потерпілого, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, викрав зварювальний апарат марки «SIRIUS 280P» вартістю 3101 гривня 88 копійок, акумуляторний кущоріз марки «MEIQ» вартістю 1299 гривень 95 копійок, зварювальний апарат марки «Дніпро-М» вартістю 1841 гривня 59 копійок, що належить ОСОБА_6 . Довівши свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 6243 гривні 42 копійки.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним злочину, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно, в кінці грудня 2023 року, тимчасово проживав у свого знайомого ОСОБА_6 з дозволу останнього. Побачивши в приміщенні будинку два зварювальні апарати і акумуляторний кущоріз у нього виник умисел на їх крадіжку. Далі, склавши вказані речі в сумку він залишив домоволодіння і продав один зварювальний апарат і кущоріз незнайомцю, а інший зварювальний апарат здав до ломбарду. Отримані кошти витратив на власті потреби. Усвідомлює, що вчинив крадіжку в умовах воєнного стану. ОСОБА_3 погоджується з правовою кваліфікацією його дій за ч. 4 ст. 185 КК України і визначеною досудовим розслідуванням вартістю викладеного ним майна. Щиро розкаюється у вчиненому та шкодує про свій вчинок. Просить суворо його не карати і врахувати повне відшкодування ним завданих потерпілому збитків.

Потерпіли ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в 2023 року з його дозволу, в належному йому будинку проживав ОСОБА_3 , який в кінці грудня з приміщення будинку викрав належні йому зварювальний апарат марки «SIRIUS 280P», акумуляторний кущоріз марки «MEIQ» і зварювальний апарат марки «Дніпро-М» з приводу чого він звернувся до поліції. На даний час, зварювальний апарат марки «SIRIUS 280P» і акумуляторний кущоріз марки «MEIQ» перебувають на зберіганні в приміщенні відділку поліції. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має та на заявлених позовних вимогах не наполягає в зв`язку з відшкодуванням завданих збитків обвинуваченим під час судового розгляду справи. Вважає за можливе не позбавляти обвинуваченого волі та призначити йому покарання з іспитовим строком.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд пересвідчився, що позиція підсудного ОСОБА_3 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч. 3 ст. 349 КПК України суд допитав обвинуваченого і потерпілого та дійшов до переконання, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження повністю в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 не одружений та утриманців не має, інвалідом не являється, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря психіатра і нарколога.

Раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності.

Як обставини, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і добровільне відшкодування ОСОБА_3 завданого потерпілому збитку.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, вчиненого ОСОБА_3 , який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, характер, тяжкість та суспільну небезпеку, спосіб вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

При визначенні можливості звільнення від покарання з випробуванням, на підставі встановленої сукупності обставин, даних, які характеризують обвинуваченого та його поведінку після вчинення правопорушення, суд дійшов висновку, про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, передбачений ст. 75 КК України, та встановленням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки на думку суду, призначення такого покарання матиме належний виховний вплив на обвинуваченого та буде сприяти його виправленню, призведе до позитивних змін в його особистості та формуванню у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_6 про відшкодування завданої шкоди, суд виходить з наступного.

24.05.2024 потерпілий ОСОБА_6 подав до суду цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в якому просив стягнути з останнього на його користь 7000 грн матеріальної шкоди.

Згідно ст. 22 ЦК України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити їх для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до розписки від 31.07.2024 ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_3 кошти в сумі 7 000 грн. Претензій до обвинуваченого не має і відмовляється від позовних вимог.

Таким чином, оскільки потерпілому відшкодовано завдані збитки під час розгляду справи в суді, в задоволенні його позовних вимог, слід відмовити.

Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання припинив свою дію 23.07.2024 та інших клопотань про його застосування до суду не надходило.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати, згідно правил ст. 122 та 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовити повністю.

Речові докази по справі:

-зварювальний апарат, марки «SIRIUS 280Р», чорно-червоного кольору напівавтомат, акумуляторний кущоріз марки «MEIQ», чорного кольору, повернути власнику ОСОБА_6 ;

-DVD-R диски на яких містяться відеозапис слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 від 27.03.2024, залишити в матеріалах провадження.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи № 1604/24 від 23.03.2024 на суму 300 грн. (триста грн. 00 коп.) - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Скасувати арешти, накладені за ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 19.03.2024 (справа 187/459/24, провадження № 1кс/0187/78/24).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1