Справа № 369/5303/23
Провадження №1-кп/369/1098/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000219 від 24 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Рокитне Київської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

заяву захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

встановив:

12 квітня 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000219 від 24 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в якому було призначене підготовче судове засідання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 подав заяву про відвід прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в обґрунтування цієї заяви захисник ОСОБА_5 зазначив наступне.

Досудове розслідування та процесуальне керівництво вказаного кримінального провадження здійснювалося слідчими Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області та прокурорами Київської обласної прокуратури.

08.02.2024 року у судовому засіданні прокурором було надано постанову про зміну групи прокурорів, що була прийнята керівником Київської обласної прокуратури. Відповідно до цієї постанови до складу групи прокурорів було включено прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Вважає, що включення до складу групи прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури здійснено в порушення вимог статті 37 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки вказана норма, містить вичерпний перелік обставин заміни одного прокурора на іншого прокурора.

Згідно із статтею 37 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках. передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36. частиною третьою статті 313. частиною другою статті 341 нього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про прокуратуру», прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.

Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.

Генеральний прокурор України має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обоє язковими до виконання всіма прокурорами.

Керівник обласної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної обласної прокуратури та керівниками окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.

Керівник окружної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання його першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної окружної прокуратури.

Перші заступники та заступники керівників органів прокуратури відповідно до розподілу обов`язків мають право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов 'язковими до виконання підлеглими прокурорами відповідного органу прокуратури.

Під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті.

Прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор України має право давати вказівки будь-якому прокурору.

Прокурором вищого рівня є: для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов 'язків; для керівника окружної прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної

обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; для керівника обласної прокуратури, його першого заступника та заступників, керівника та заступника керівника підрозділу, прокурора Офісу Генерального прокурора - ^ Генеральний прокурор чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків; для першого заступника та заступника Генерального прокурора - Генеральний прокурор.

Накази адміністративного характеру, а також вказівки, що прямо стосуються реалізації прокурором функцій прокуратури, видані (віддані) в письмовій формі в меоюах повноважень, визначених законом, є обоє 'язковими до виконання відповідним прокурором.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (для прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури), керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин керівник Київської обласної прокуратури, у конкретному кримінальному провадженні вправі визначати, змінювати прокурорів, визначати групу прокурорів, старшого прокурора такої групи відповідного органу прокуратури - Київської обласної прокуратури.

Керівник обласної прокуратури, відповідно до вищевказаних норм Кримінального процесуального кодексу України та закону України «Про прокуратуру» не наділений повноваженнями у конкретному кримінальному провадженні визначати/змінювати групу прокурорів із включенням до її складу прокурорів іншого рівня прокуратури прокурорів окружної прокуратури, оскільки він, у процесуальному розумінні повноважень прокурора, не є для вказаних прокурорів, прокурором вищого рівня.

Обвинувальний акт до суду був направлений прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Обставини зміни (необхідність зміни групи прокурорів), зазначені у постанові про зміну групи прокурорів, є такими, що не відповідають підставам за яких, відповідно до частини 2, 3 статті 37 Кримінального процесуального кодексу України може бути здійснена заміна прокурора.

Згідно із частиною 4 статті 22, частиною 1, 2 статті 412, частиною 1 статті 415 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 3) судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою. Суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: 1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 77 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відтак, прокурор Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 є неналежним прокурором у вказаному кримінальному провадженні, оскільки її включення до складу групи прокурорів здійснено без дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України та Закону України «Про прокуратуру», у зв`язку з цим, на переконання сторони захисту існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості, а тому заява про відвід прокурора підлягає задоволенню.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника у повному обсязі та просив заяву задовольнити.

Прокурор при вирішенні заяви про відвід заперечила проти такої заяви та просила в її задоволенні відмовити, у зв`язку з її необґрунтованістю та безпідставністю.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши заяву, оглянувши матеріали провадження, дійшов висновку, що заява про відвід прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 від участі у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000219 від 24 березня 2023 року, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Тобто, ч. 1 ст. 77 КПК України визначено перелік підстав, за наявності яких прокурор не може брати участь у кримінальному провадженні, даний перелік підстав є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до постанови про заміну групи прокурорів від 24 жовтня 2023 року, покладено повноваження на групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000219 від 24 березня 2023 року, серед яких є прокурор ОСОБА_3 та визначено старшого групи прокурорів.

Разом з тим, суду не було надано стороною захисту доказів наявності будь-яких обставин, які б вказували на підстави, що виключають участь прокурора ОСОБА_3 в розгляді цього кримінального провадження, з огляду на положення ст. 77 КПК України, а саме п. 3 ч. 1, а також ст. 36, 37 КПК України.

Інших обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні не встановлено.

Поряд з цим, суд зауважує, що на даній стадії судового провадження, суд позбавлений можливості досліджувати докази та давати їм відповідну оцінку, з огляду на системний аналіз положень глави 27 та параграфу 3 КПК України.

Отже, виходячи із наведеного, не вбачається підстав вважати прокурора ОСОБА_3 упередженою та відповідно підстав для задоволення заявленого їй відводу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 37, 77, 80, 81, 83, 314, 350 КПК України,

постановив:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000219 від 24 березня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1