ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2925/24 Справа № 187/474/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року про залишення без задоволення заяви прокурора про перегляд судового рішення стосовно ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року залишено без задоволення заяву прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09 травня 2024 року, про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03 травня 2023 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що нововиявленою обставиною, яка не була відома суду на час судового провадження при ухваленні судового рішення і яка разом із раніше виявленими обставинами доводить неправильність ухвали, що належить переглянути може бути вирок суду, що набрав законної сили, та яким встановлено факт вчинення злочину собою в період іспитового строку. Відтак, суд дійшов висновку, що за відсутності обвинувального вироку не можна стверджувати про те, що ОСОБА_8 скоїв новий злочин у період іспитового строку за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 у справі 187/474/23 задоволено подання Дніпровського районного сектору №1 філії Державної устави Центр пробації у Дніпропетровській області про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного за вироком Петриківськго районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2023, у зв`язку із закінченням іспитового строку тривалістю 1 рік відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор посилається на те, що суд, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, належним чином не врахував, що на час вирішення судом питання про звільнення засудженого від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, суду не було відомо, що у провадженні СВ ВП № 10 ДРУП ГУНІ в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000007, відомості про яке 06.01.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 307 КК України та під час досудового розслідування, у подальшому, було встановлено, що до скоєння даного злочину причетний ОСОБА_8 . При цьому, суд першої інстанції не надав належної оцінки і наданим копіям протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 307 КК України та належним чином не мотивував яким чином ОСОБА_8 виконав всі вимоги ст. 75 та ст. 76 КК України, під час відбування ним покарання з випробуванням, так як з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України та вже 22.02.2024 здійснив збут особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено «канабіс».

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор не підтримала апеляційну скаргу.

Засуджений та його захисник, належним чином повідомленні про час, дату та місце судового засіданні, до зали суду не з`явилися, заяв та клопотань про відкладення не подавали.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Так, згідно ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Частиною 1 статті 459 КПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

У відповідності з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Системне тлумачення положень ст. 459, п.п. 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

На переконання колегії суддів, ці вимоги закону судом першої інстанції були дотримані повною мірою.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2023 ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, його звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, з обов`язками періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 подання Дніпровського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, задоволено та звільнено ОСОБА_8 від призначеного йому покарання за наведеним вироком у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Постановляючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що строк відбування покарання ОСОБА_8 закінчився 03.05.2024 та за період іспитового строку засуджений не порушував покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину.

Обґрунтовуючи необхідність перегляду вказаної ухвали за нововиявленими обставинами, прокурор в заяві та в судовому засіданні суду першої інстанції посилався на те, що при звільненні засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, суду не було відомо, що засуджений в період іспитового строку, а саме не пізніше 22.02.2024, вчинив новий злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, про що 02.07.2024 йому повідомлено про підозру.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що аби визнати обставину, на яку посилається засуджений, нововиявленою у значенні ч.2 ст. 459 КПК України, необхідно не лише впевнитися, що вона не була відома заявнику і суду, але й що вона могла суттєво позначитися на законності та обґрунтованості судового рішення, про перегляд якого зазначається в заяві. В той же час, наявність такої обставини має бути належним чином підтвердженням, зокрема як у цьому випадку обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили.

В той же час, посилаючись на нововиявлену обставину такі як вчинення засудженим в період іспитового строку нового умисного злочину, прокурор посилався на факт повідомлення ОСОБА_8 про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Тобто, вказаною нормою закону визначено як умову для засудженої особи протягом іспитового строку не вчиняти нових кримінальних правопорушень. Тоді як притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення і закінчується набранням обвинувального вироку суду законної сили.

З огляду на це, вчинення кримінального правопорушення і притягнення до кримінальної відповідальності не є тотожними поняттями, та не можуть збігатися у часі, оскільки вчинення кримінального правопорушення завжди передує притягненню до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, у період іспитового строку особу може бути не притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення нею кримінального правопорушення, яке вона вчинила під час іспитового строку, оскільки такий факт може бути встановлений виключно судовим рішенням, яке набрало законної сили, а до того, з огляду на презумпцію невинуватості, особа вважається такою, що кримінального правопорушення не вчиняла.

Отже, відмовляючи в задоволенні заяви прокурор суд обгрунтовано виходив з положень ст. 62 Конституції України, п. 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 17 КК України та дійшов правильних висновків, що за відсутності обвинувального вироку стосовно засудженого за вчинення ним умисного кримінального правопорушення, вчиненого в період іспитового строку, така обставина не може вважатися нововиявленою.

З огляду на викладене, надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність на час подання прокурором заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами підстав для перегляду ухвали Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 за нововиявленими обставинами та відмови у задоволенні заяви прокурора, оскільки в розумінні вимог ст. 459 КПК України, наведені ним обставини не є нововиявленими.

При цьому, колегія суддів, у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, в якому зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка скасуванню з викладених в апеляційній скарзі прокурора мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 серпня 2024 року про залишення без задоволення заяви прокурора про перегляд судового рішення стосовно ОСОБА_8 за нововиявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4