Справа № 304/2201/24 Провадження № 1-кп/304/281/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

її законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у межах кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000163 від 04 червня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Т.Пасіка, яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

З обвинувального акту встановлено, що 03 червня 2024 року о 15 годині 54 хвилини ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Kia Sorento», номерний знак НОМЕР_1 , в якому на передньому пасажирському сидінні знаходилася малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись автодорогою місцевого значення Т0712 між населеними пунктами Т.Поляна-Порошково в напрямку міста Перечин Ужгородського району Закарпатської області, будучи неуважною, діючи всупереч вимог п. п. 2.3 «б», 12.1. Правил дорожнього руху України, допустила виїзд автомобіля за межі проїжджої частини в кювет з подальшим зіткненням з деревом, внаслідок чого пасажирка малолітня ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді травматичного звиху голівки лівої стегнової кістки, забійно-рваної рани верхньої губи та забою грудної клітки. Вказані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і відповідно до п. 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У підготовчому судовому засіданні законний представник потерпілої ОСОБА_5 подала письмову заяву про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 та звільнення її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням потерпілої з обвинуваченою та повним відшкодуванням потерпілій завданої шкоди.

Обвинувачена ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання законного представника потерпілої. Також просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, тобто у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Показала, що вона є матір`ю малолітньої потерпілої, повністю відшкодувала витрати, необхідні на лікування. Після роз`яснення судом обвинуваченій суті обвинувачення, а також її права заперечувати проти закриття кримінального провадження, наслідком чого є проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, остання вказала, що не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав примирення з потерпілою відповідно до ст. 46 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання законного представника потерпілої та закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 46 КК України, не заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового провадження, безпосередньо дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 285 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим може мати місце за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінальних проступків або необережних нетяжких злочинів, не є корупційним або кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, та не відноситься до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) особа, яка вчинила злочин, примирилася з потерпілим; 4) особа, яка вчинила злочин відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до абзацу 5 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно з абзацом 3 п. 4 вказаної Постанови примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, характеризується необережною формою вини щодо наслідків, та відповідно до примітки до ст. 45 КК України до корупційних кримінальних правопорушень не належить, під час скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не перебувала.

Також установлено, що обвинувачена ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягається вперше, примирилася з потерпілою та завдані збитки такій відшкодувала в повному обсязі, про що законний представник потерпілої повідомила суд безпосередньо у судовому засіданні.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, в провадженні № 13-66 кс18, що саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно з ст. 46 КК України.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. Право на примирення у ст. 46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане.

З огляду на викладене, суд уважає, що в цій справі приватні інтереси потерпілої, яка не має до обвинуваченої жодних претензій матеріального чи морального характеру, мають ключове значення та переважають публічний інтерес, враховуючи, зокрема, наявність всіх елементів, яких вимагає стаття 46 КК України для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Будь-які обставини, які б перешкоджали звільненню ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, відсутні.

Отже, суд вважає, що є всі підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою. Провадження в справі слід закрити.

Речових доказів у кримінальному провадженні немає.

Питання про процесуальні витрати необхідно вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 46 КК України, статтями 124, 284, 286, 288, 370, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченої з потерпілою, а кримінальне провадження щодо неї на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Процесуальні витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз № СЕ-19/107-24/7127-ІТ від 19 липня 2024 року та № СЕ-19/107-24/8103-ІТ від 30 липня 2024 року в розмірі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок та 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок відповідно стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 08 жовтня 2024 року.

Головуюча: ОСОБА_1