Провадження № 1-кс/592/6131/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2024 року м.Суми

слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , без фіксації ходу судового засідання за допомогою технічних засобів, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (в порядку ст. 303 КПК України) , -

В С Т А Н О В И В :

09.09.2024 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми із скаргою на бездіяльність слідчого (в порядку ст. 303 КПК України) , із змісту якої вбачається, що слідчим СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000014 від 25.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудове розслідування проводиться відносного того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шляхом обману незаконно заволоділи його коштами у розмірі: - 140000 (сто сорок тисяч) доларів США за розпискою від 30.12.2020 року; - 40000 (сорок тисяч) доларів США за розпискою від 04.06.2021 року; - 237600 (двісті тридцять сім тисяч шістсот) доларів США за розпискою від 31.12.2021 року. Загальна сума збитків завданими йому шахрайськими діями становить 417600 доларів США. Досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється більше 7 (семи) місяців. 10.07.2024 року ним засобами електронної пошти до слідчого у кримінальному провадженні, в порядку ст. 220 КПК України, було направлено клопотання про проведення процесуальних дій. 15.07.2024 року постановою слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 його клопотання було задоволено в повному обсязі. Проте, станом на 29.07.2024 року жодних дій, які зазначені у постанові слідчого, здійснено не було, тому він був змушений звернутися до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуальних строків. Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 року у справі № 592/12783/24 було встановлено слідчому та прокурору у кримінальному провадженні № 000001 строк три місяці для проведення процесуальних дій для виконання постанови про задоволення клопотання від 15.07.2024 року у кримінальному провадженні № 0000014. 28.08.2024 року ним засобами електронної пошти до слідчого у кримінальному провадженні, в порядку ст. 220 КПК України, було направлено клопотання про проведення процесуальних дій, а саме: він клопотав про те, щоб слідчий вжив заходів щодо виконання ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 рок у справі № 592/12783/24, якою було встановлено слідчому та прокурору у кримінальному провадженні № 000001 строк три місяці для проведення процесуальних дій для виконання постанови про задоволення клопотання від 15.07.2024 року у кримінальному провадженні № 0000014, а також про те, що з урахуванням постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29.11.2023 рок у справі № 127/18013/20 здійснити в найкоротший строк повідомлення про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 03.09.2024 року постановою слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 його клопотання було задоволено частково, в мотивувальній частині постанови слідчий зазначив про те, що ним було підготовлене клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових дій) відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після проведення негласних слідчих (розшукових дій) буде прийнято рішення щодо письмового повідомлення про підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 04.09.2024 року його представник адвокат ОСОБА_7 ознайомився з матеріалами кримінального провадження та повідомив його про те, що дані матеріали не містять жодних клопотань слідчого щодо виконання ним своєї ж постанови від 15.07.2024 року. Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Бездіяльність слідчого ОСОБА_6 чітко вбачається не проведенням ним слідчих дій, які були зазначені в його клопотанні та самим слідчим задоволені постановою від 15.07.2024 року, а також у невиконанні ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 року у справі № 592/12783/24, що, в свою чергу, є порушенням його прав як потерпілого, передбачених ст. 56 КПК України. Станом на 08.09.2024 року слідчим не було здійснено жодних процесуальних та слідчих дій щодо виконання постанови про задоволення клопотання від 15.07.2024 року та ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. суми від 07.08.2024 року у справі № 592/12783/24. Ст. 55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Положеннями ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України. За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до змісту п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи. Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у ст. 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю вжити необхідних заходів , не визначаючи перелік цих заходів. Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2018 року у справі № 243/6674/17-к зазначив, що кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими не менш важливими цінностями й інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо. Саме на судову систему покладено обов`язок забезпечити, аби дотримувався визначений в законі баланс між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Він ще раз підкреслює те, що досудове розслідування кримінального провадження триває більше 7 (семи місяців) . Відповідно до розд. II Положення про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 570 від 06.07.2017 року визначено, що на слідчі підрозділи покладаються, крім іншого, покладаються завдання забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції, слідчі підрозділи зобов`язані застосовувати всі передбачені законодавством заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Враховуючи вищевказане, він вважає, що нездійснення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000014 від 25.01.2024 року свідчить про бездіяльність слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 . Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1)скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. У зв`язку з викладеним, керуючись положеннями ст. ст. 303-306 КПК України, він просив: 1. Визнати бездіяльність слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , яка полягає у не здійсненні процесуальних та слідчих дій під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 (вхідний № 35102/24 від 09.09.2024 року) (а. п. 1-3) .

З технічних причин провести судове засідання в режимі відеоконференції провести не виявилося за можливе (а. п. 15) .

В судове засідання представник органу досудового розслідування, а саме: слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 не прибув. Про місце, дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Його неприбуття не є перешкодою для розгляду даної скарги, що у повній мірі узгоджується та не суперечить ч. 3 ст. 306 КПК України (а. п. 14) .

Ознайомившись зі скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (в порядку ст. 303 КПК України) , дослідивши документи та копії документів, додані до клопотання, які містяться в матеріалах судового провадження, враховуючи наявність судових рішень, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу, прихожу до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 року у справі № 592/12783/24, провадження № 1-кс/592/5182/24 клопотання ОСОБА_3 на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України про встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України було задоволено частково. Було ухвалено встановити слідчому та прокурору у кримінальному провадженні № 000001 строк три місяці для проведення процесуальних дій для виконання постанови про задоволення клопотання від 15.07.2024 року у кримінальному провадженні № 0000014. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про встановлення процесуальних строків слідчим суддею оскарженню не підлягає. Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала набрала законної сили 07.08.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120889939, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. п. 18-22) .

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.09.2024 року у справі № 592/14790/24, провадження № 1-кс/592/6048/24 було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000014 від 25.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Зі змісту даної ухвали вбачається, що, з огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 оскаржується бездіяльність слідчого, яка не може бути оскаржена в порядку ст. 303 КПК України, зважаючи на те, що оскарження недотримання розумних строків досудового розслідування відбувається в порядку ст. 308 КПК України шляхом подання скарги прокурору вищого рівня, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0000014 від 25.01.2024 року, яка полягає в недотриманні розумних строків досудового розслідування. Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Ухвала набрала законної сили 12.09.2024 року ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. п. 23, 24) .

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Отже, згідно приписам ч. 1 ст. 113 КПК України, процесуальні строки поділяються на: 1) встановлені законом; 2) прокурором, слідчим суддею або судом відповідно до закону, тобто в межах, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Зі змісту ч. 1 ст. 113 КПК України можна зробити висновок про те, що строки є обов`язковими виключно для учасників кримінального провадження, тобто для осіб, зазначених у п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України, які в межах зазначених строків мають право або зобов`язані 1) приймати процесуальні рішення; 2) вчиняти процесуальні дії. Процесуальним рішенням є волевиявлення учасника кримінального процесу, яке спрямоване на створення, припинення або зміну прав і обов`язків відповідних осіб у межах конкретного кримінального провадження. Зважаючи на відсутність прямого вичерпного визначення поняття процесуальної дії в КПК України, під процесуальними діями слід розуміти будь-які дії, які вчиняються учасниками кримінального провадження (п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України) у межах прав і повноважень, наданих їм кримінальним процесуальним законом.

Якщо інше прямо не зазначено в КПК України, пропущення відповідного процесуального строку тягне за собою неможливість вчинення відповідної процесуальної дії та/або її незаконність. Незаконність такого рішення та/або процесуальної дії встановлюється законом або визнається судом (слідчим суддею) за їх власною ініціативою (у випадках, передбачених кримінальним процесуальним законом) або на підставі скарги заінтересованої особи.

Положення ч. 2 ст. 113 КПК України слід розуміти з урахуванням вимог ст. 28 КПК України про вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень у строки, що є об`єктивно необхідними для вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Тому, згідно ч. 2 ст. 113 КПК України усі процесуальні дії чи рішення мають бути вчинені не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України, проте без невиправданої затримки. Отже, якщо існує об`єктивна можливість вчинити процесуальну дію чи прийняти процесуальне рішення у строки, більш стислі, ніж передбачені законом, учасники кримінального провадження мають реалізовувати таку можливість.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Таким чином, відповідно до змісту ч. 1 ст. 114 КПК України, правом встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК України, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження, наділений 1) слідчий суддя або 2) суд виключно 3) для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку. Розумний строк визначається судом (слідчим суддею) з урахуванням положень ст. 28 КПК України (строк, об`єктивно необхідний у конкретних обставинах для вчинення процесуальної дії/прийняття процесуального рішення в межах граничних строків, передбачених КПК України) і встановлюється виключно щодо сторін кримінального провадження.

У ч. 2 ст. 114 КПК України конкретизуються вимоги щодо розумності строків. Окрім того, що відповідний строк 1) не може перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та 2) є об`єктивно необхідним з урахуванням конкретної ситуації, відтак строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, мають бути такими, що 3) дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або для прийняття процесуальних рішень та 4) не перешкоджають реалізації права на захист. Достатність часу є оцінним поняттям і визначається з урахуванням процесуального статусу відповідного учасника кримінального провадження, складності кримінального провадження, обсягу та специфіки передбачуваної процесуальної дії тощо. В будь-якому випадку відповідний строк не повинен перешкоджати реалізації права особи на захист, тобто не створювати об`єктивної неможливості для сторони захисту реалізувати свої права або скористатися наданими законом повноваженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.

Отже, згідно ч. 1 ст. 115 КПК України, строки, встановлені КПК поділяються на 1) вимірювані годинами, днями, місяцями та 2) визначені вказівкою на подію. Така подія може означати початок відліку строку (наприклад, затримання особи, внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тощо минула подія) або його закінчення (наприклад, направлення обвинувального акта до суду майбутня подія) . У свою чергу, майбутні події поділяються на такі, що обов`язково настануть у певний час (наприклад, відкладення судового розгляду на певну календарну дату) ; такі, що обов`язково настануть, проте невідомо коли (наприклад, право прокурора відкласти направлення до суду обвинувального акту з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені з перебігом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди ч. 1 ст. 474 КПК України) ; і такі, щодо яких чітко невідомо настануть вони чи ні (наприклад, зупинення досудового розслідування на строк, необхідний для розшуку підозрюваного ст. 281 КПК України) .

Із змісту ст. 303 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК стосовно можливості оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, розповсюджується тільки на ті випадки, коли КПК України для вчинення відповідної процесуальної дії передбачений конкретно визначений строк, або встановлена вимога її негайного вчинення. Згідно ч. 1 ст. 115 КПК України, цей строк може також бути визначено вказівкою на подію (наприклад, вимоги ч. 3 ст. 236 КПК України стосовно надання ухвали слідчого судді до початку обшуку) . Від цього слід відрізняти оскарження недотримання розумних строків прокурору (ст. 308 КПК України) та право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або вчинення окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом (ч. 6 ст. 28 КПК України) .

Слід зауважити на тому, що процесуальні дії , про які йдеться в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК за обсягом є більш ширшим поняттям аніж слідчі дії (ч. 1 ст. 223 КПК України) . Відтак до процесуальних відносяться будь-які дії, які слідчий, прокурор мають право (зобов`язані) вчинити з урахуванням наданих їм законом повноважень. Тому, якщо законом для слідчого, прокурора встановлено конкретний строк для вчинення процесуальної дії (наприклад, у випадку, зазначеному в ст. 220 КПК України) , відтак недотримання стороною обвинувачення зазначеного строку є підставою для звернення заінтересованої особи до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 13 КПК України головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини Фрайдлендер (Frydlender) проти Франції зазначено про те, що розумність строку провадження у справі повинна оцінюватися в світлі обставин справи і з посиланням на наступні критерії: складність справи, дії заявника і відповідних державних органів, а також значущості спору для заявника ( ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У рішенні, ухваленому у справі Меріт проти України (Merit v. Ukraine ) Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що ст. 13 гарантує ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі в разі порушення положень ст. 6 § 1 щодо розгляду справи упродовж розумного строку (рішення у справі Кудла проти Польщі ) . Суд звернув увагу на те, що засіб є ефективним , якщо він може бути використаний або для прискорення ухвалення судом рішення у справі, або для забезпечення заявника відповідним відшкодуванням за затримку, яка вже допущена ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) .

Отже, беручи до уваги викладені обставини, враховуючи те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень в режимі повного доступу відсутня будь-яка інформація про те, що слідчий звертався до слідчого судді з клопотанням про проведення слідчих, негласних слідчих розшукових дій, враховуючи те, що з дати постановлення ухвали слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.08.2024 року у справі № 592/12783/24, провадження № 1-кс/592/5182/24 пройшло більше місяця, а документальне підтвердження того, що по даному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування відсутнє, враховуючи те, що головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, беручи до уваги те, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню майже взагалі не здійснюється, з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого слід задовольнити та, в даному випадку, слід визнати бездіяльність слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , яка полягає у не здійсненні процесуальних та слідчих дій під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 28, 114, 303, 307, 375, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого задовольнити.

Визнати бездіяльність слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , яка полягає у не здійсненні процесуальних та слідчих дій під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого оскарженню не підлягає.

Ухвала слідчого судді, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1