Справа № 274/5973/24
Провадження № 1-кп/0274/756/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2024 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Бердичеві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2024 за № 0000614 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з професійно технічною освітою, неодруженої, не працюючої, маючої на утриманні двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В с т а н о в и в:

До Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої: 11.06.2024 приблизно о 08 годині 26 хвилин ОСОБА_5 в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», перебуваючи поруч з банкоматом АТ «Ощадбанк» АТМ №0500014, який розташований по вул. Чорновола, 17 в м. Бердичів Житомирської області, помітила у віконці для видачі готівки грошові кошти та у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що її дії не будуть помічені іншими особами, таємно викрала грошові кошти у сумі 11 000 грн. та утримуючи викрадене майно з місця вчинення злочину зникла та у подальшому розпорядилась ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається ОСОБА_5 , передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 17.07.2024 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614, згідно умов якої обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в угоді, погоджується з правовою кваліфікацією своїх дій, зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в судовому засіданні.

Угодою визначене узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення, відомості про особу обвинуваченої та її ставлення до скоєного, з врахуванням обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Так сторони, з урахуванням особи ОСОБА_5 , яка раніше не судима, посередньо характеризується, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують її покарання, а саме щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважали за можливе та погодили покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з застосування судом положень ст. 75 КК України, щодо звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі. Підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді. Обвинувачена вірно розуміє зміст обвинувачення, яке їй пред`явлено, і визнає себе винуватою саме у тих діях, що викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала угоду та просила суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами. Просила визначити мінімальний строк іспитового строку.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, крім того, подав до суду заяву, в якій просив залишити поданий ним цивільний позов без розгляду, оскільки має намір звертатися з позовом в цивільному порядку, а також надав згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченою.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що сторони усвідомлюють свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до застосовано до обвинуваченої, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Крім того суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи. У провадженні бере участь потерпілий, який надав прокурору письмову згоду на укладення угоди. Тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.

Зі змісту угоди з обвинуваченою ОСОБА_5 про визнання винуватості вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 472 КПК України. Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, характеризується посередньо, неодружена, не працює, має двоє неповнолітніх дітей, на спеціалізованому обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшує її покарання - щире каяття, а також відсутність обставин, що його обтяжують.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Потерпілим ОСОБА_6 було подано цивільний позов, який, в подальшому, останній просив не розглядати, оскільки має намір звернутися до суду в цивільному порядку. З врахуванням викладеного суд залишає без розгляду поданий цивільний позов.

Даних про процесуальні витрати матеріали справи не містять.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Зважаючи на відсутність клопотань, суд не вбачає підстав для обрання щодо обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 124,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

У х в а л и в:

Затвердити угоду у кримінальному провадженні, внесеному 18.06.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000614, про визнання винуватості, укладену 17.07.2024 між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1