09.10.2024
справа №642/4861/24
провадження № 1-кс/642/3077/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Ленінський районний суд міста Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.) у складі:

Слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваної: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харків клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Слатине Дергачівського району Харківської області, громадянин України, українець з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого. 25.06.2019 року при розгляді клопотання про приведення у відповідність із законодавством України, вироку суду м. Брянська рф від 20.06.2018 року із змінами внесеними апеляційною ухвалою Брянського обласного суду від 25.09.2018 року, Дергачівським районним судом, Харківської області за ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України засуджено до 7 років позбавлення волі, звільнений 19.03.2021 року по відбуттю строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Cлідчий звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням.

В обґрунтування зазначив, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001289 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи достеменно обізнаним про введення військового стану починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року , строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України , на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України , відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, вчинив корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Так, у період часу з 06.08.2024 року точного часу під час досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 14.08.2024 року ОСОБА_4 знаходився в АДРЕСА_3 .

Саме в той час ОСОБА_4 на відкритій ділянці місцевості, розташованій біля вищевказаного будинку, на землі, в чагарниках, виявив рюкзак котрий на праві власності належить потерпілій ОСОБА_6 , який в подальшому оглянув, та в середині побачив мобільний телефон марки «Xiаomi 13C» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 , темно синього кольору, вартість якого згідно висновка судово-товарознавчої експертизи від 23.08.2024 № 4117/24 становить 5615 гривень 55 копійок та грошові кошти у сумі 1150 гривень, саме в цей час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що телефон йому не належить, оцінивши ситуацію, що склалася, реалізовуючи свій злочинний умисел, використовуючи ту обставину, що мобільний телефон не оснащений засобами логічного захисту та, впевнившись, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, в умовах воєнного стану,

введеного на території України, непомітно для оточуючих, заволодів вказаним мобільним телефоном, та грошовими коштами.

При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що телефон та грошові кошти не вийшли з володіння ОСОБА_6 та остання може повернутись за ними, а також, що в телефоні мається сім-картка, яку слід розцінювати як індивідуальну ознаку майна, за якою можна визначити власника.

Тобто ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи можливості повідомити про знайдений телефон та грошові кошти ОСОБА_6 , яка їх загубила та повернути їх останній або заявити про знахідку до Національної поліції України, усвідомлюючи, що існує реальна можливість з`ясувати інформацію про законного власника мобільного телефону, не вжив належних заходів для передання знайденого мобільного телефону ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для досягнення своєї злочинної мети, спрямованої на таємне заволодіння чужим майном, належного ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, а саме вчинив активні дії спрямовані на вилучення вказаного телефону з володіння потерпілої та видалив всю інформацію, яка знаходилася на телефоні, скинувши телефон до заводських налаштувань .

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 , спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6765 гривень 70 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена, в умовах воєнного стану.

08.10.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.08.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 14.08.2024, висновком товарознавчої експертизи №4117/24 від 23.08.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

На цей час вбачаються підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у виді нічного домашнього арешту, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення його належної процесуальної поведінки, сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду у розумні строки та запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за яке Законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, і тому через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України, так як офіційних джерел існування не має, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, таким чином підозрюваний ОСОБА_8 зважаючи на тяжкість вчиненого ним злочину та бажання уникнути відповідальності, розуміючи суть кримінальних правопорушень, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які викривають його у вчиненні злочину, тобто існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,

а саме незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Також, підозрюваний, ОСОБА_4 без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень злочинів, стійких соціальних зв`язків немає та офіційно не працевлаштований.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, щодо підозрюваного ОСОБА_4 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на обставини, викладені в ньому, зазначив, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 не заперечував проти обрання відносно нього такого виду запобіжного заходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Матеріалами справи та у судовому засіданні встановлено:

У провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001289 від 14.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.10.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.08.2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 14.08.2024, висновком товарознавчої експертизи №4117/24 від 23.08.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років.

Судом встановлені, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, і тому через тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах Збройної агресії Російської Федерації проти України, може переховуватись від суду, зокрема на території Російської Федерації чи тимчасово окупованих частинах території України, так як офіційних джерел існування не має, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, може вчинити й інші дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного та фізичного впливу на представника потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які викривають його у вчиненні злочину, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи обставини та характер скоєного кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_4 слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 183,193-194, 196, 369-372, 395 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) заборонити з 22:00 до 05:00 залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали до 06.12.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1