1-кп/465/985/24
Вирок

Іменем України

24.10.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Львова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно дост.89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , 10.04.2024 близько 08:00 год., знаходячись у службовому транспортному засобі, який в той час проїжджав по АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки і бажаючи їх настання, а також усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники правоохоронного органу, які були одягнуті у поліцейську форму, нанесла старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків у складі цілодобового наряду реагування "Валун №36" два удари, чим спричинила останньому тілесні ушкодження, а саме: садна на лівій половині обличчя, підшкірний крововилив і поверхневе садно на тильній поверхні лівої кисті, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, до яких відносяться і вільні краї нігтьових пластин пальців рук, та які відповідно до висновку експерта №287 від 10.04.2024 відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому визнала повністю, щиро покаялася у вчиненому, підтвердивши усі викладені в обвинувальному акті обставини. Показала суду, що 10.04.2024 у неї виник конфлікт з працівником поліції, після чого вона нанесла йому два удари рукою в область обличчя.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря - психіатра відповідно до довідки №1241д від 10.04.2024 року не перебуває, на обліку у лікаря - нарколога перебуває з грудня 2013 року у зв`язку з розладами психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, однак відповідно до Висновку спеціальної медичної наркологічної комісії №69 від 03.06.2024 не потребує застосування ст.96 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання є визнання обвинуваченою вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді обмеження волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію прокурора щодо можливості застосування до обвинуваченої звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України слід звільнити її від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно з ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та праці.

Речовий доказ - DVD-R диск із відеозаписами з боді-камер працівників поліції охорони, на яких зафіксовано подію вчиненого злочину від 10.04.2024 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1