Вирок

Іменем України

25.07.2024 Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 06.02.2020, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Piг, Дніпропетровської області, громадянина України, який на час досудового розслідування проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та на час постановлення вирку утримується у Державній установі Львівській установі виконання покарань (№ 19), раніше засудженого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 186 КК України

Учасники судового провадження:

Сторона обвинувачення -

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4

Сторона захисту адвокат ОСОБА_5

Потерпіла сторона - потерпілий: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Вироком Львівського апеляційного суду від 26 червня 2024 року, ОСОБА_3 визнано винним та засуджено до 7 (семи) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі. Підстави такого рішення викладені у вироку апеляційного суду.

Згідно з оголошеним прокурором публічним обвинувачем в судовому засіданні, обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000238 від 06.02.2020, ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що 20.12.2019, близько 01 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Боберського - Кульпарківська, у м. Львові, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, в групі з ОСОБА_7 (засуджений за вчинення вказаного злочину вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.07.2020 року у судовій справі № 465/ 2529/20) та особою на прізвисько Помагайбіс, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли удари в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 цим самим заподіявши йому тілесні ушкодження, при цьому відкрито заволоділи мобільним телефон марки «Xiaomi Redmi 3» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 4099 грн., годинником марки «Casio», вартістю 523 грн., грошовими коштами у сумі 500 грн. та банківською карткою «ПриватБанку» 3 номером рахунку НОМЕР_2 , з якої, в подальшому знято 1000 грн., які належить ОСОБА_8 , спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6 122 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в обвинувалшьному акті та встановлені вироком Франківського районного суду м. Львова у кримінальному провадженні № 0003311 (судова справа № 465/ 2529/20), згідно з яким, засуджено ОСОБА_7 . Вирок набрав законної сили, а встановлені фактичні обставини не заперечуються сторонами судового процесу з розгляду обвинувального акта про обвинувачення ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, винуватість особи має бути доведена стороною обвинувачення поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Як уже наголошувалося судом, обвинувачений не заперечує фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, а також не оспорює кваліфікацію інкримінованого злочину.

Відтак, заслухавши доводи та висновки прокурора, позицію потерпілого, який подав заяву про розгляд справи у його відсутності, покази самого обвинуваченого, який визнав свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, зважаючи на відсутність заперечень щодо допустимості та належності зібраних доказів, виходячи з вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнає можливим не досліджувати фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті та які визнаються сторонами, а судове слідство обмежити допитом обвинуваченого, дослідженням процесуальних документів і документів, що характеризують особу, з урахуванням, що доля речових доказів вирішена іншим судовим рішенням, а саме вироком Франківського районного суду м. Львова у кримінальному провадженні № 0003311 (судова справа № 465/ 2529/20),з яким прокурор та підсудний погоджуються.

Відтак, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та досліджених процесуальних матеріалів кримінального провадження, суд вважає, що прокурором публічним обвинувачем у кримінальному провадженні перед судом доведено, а судом встановлено факт, що ОСОБА_3 , 20.12.2019, близько 01 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вулиць Боберського - Кульпарківська, у м. Львові, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, в групі з ОСОБА_7 , який засуджений за вчинення вказаного злочину вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.07.2020 року у судовій справі № 465/ 2529/20, та особою на прізвисько Помагайбіс, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, нанесли удари в область обличчя потерпілому ОСОБА_8 чим заподіяли йому тілесні ушкодження та відкрито заволоділи мобільним телефон марки «Xiaomi Redmi 3» IMEI: НОМЕР_1 , вартістю 4099 грн., годинником марки «Casio», вартістю 523 грн., грошовими коштами у сумі 500 грн. та банківською карткою «ПриватБанку» 3 номером рахунку НОМЕР_2 , з якої, в подальшому зняли 1000 грн., що належать ОСОБА_8 , спричинивши тим самим останньому матеріальну шкоду на загальну суму 6 122 гривень.

Дані дії обвинуваченого органами досудового розслідування та прокурором кваліфіковані як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, групою осіб ( без попередньої змови)- грабіж, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 186 КК України, з чим суд погоджується.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який неодноразово притягався до кримінальної відповідальності.

Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, якими визнає його щире каяття та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті вказаного злочину.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи обвинуваченого, суд приходить до переконання, що покарання йому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд бере до уваги, що обвинувачений відбуває покарання за вироком Львівського апеляційного суду від 26 червня 2024 року та вважкає за доцільне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання із застосуванням положень ч. 4 статті 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Львівського апеляційного суду від 26 червня 2024 , у вигляді позбавлення волі.

За вказаних обставин, суд враховує правовий висновок Об`єднаної Палати Верховного Суду України (постанова від 25.06.2018 « 511/37/16 к, відповідно до якого, визначено стадії призначення покарання, а саме: призначення покарання за злочин , вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька тяжких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст.. 72 КК України);

При призначенні остаточного покарання ОСОБА_3 , суд також виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст.. 65 КК України та враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення.

Що стосується речових доказів, майнової та моральної шкоди заподіяних кримінальним правопорушенням у кримінальному провадженні № 0000238 від 06.02.2020 то суд враховує, що їх доля вирішена вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.07.2020 року у кримінальному провадженні № 0003311 (судова справа № 465/ 2529/20).

З цих підстав, суд приходить до висновку, що цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000878 від 06.10.2023, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, статтями 349, 368, 369 - 371, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 , ч. 2 ст. 186КК України та призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень , шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Львівського апеляційного суду від 26 червня 2024 року у виді 7 (семи) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі остаточне покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним вироком призначити у вигляді 7 (семи) років 11 ( одинадцяти) місяців позбавлення волі.

Врахувати, що доля речових доказів, судових витрат, матеріальної та моральної шкоди у кримінальному провадженні № 0000238 від 06.02.2020, вирішена вироком Франківського районного суду м. Львова від 27.07.2020 року у судовій справі № 465/ 2529/20.

Цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000878 від 06.10.2023, залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.

У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 24 серпня 2024 року.

Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань, обвинуваченому крім того, негайно скерувати поштою.

Суддя ОСОБА_9