Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2446/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Фастів, Київської області, українки, громадянки України, освіта середня-спеціальна, не одруженої, не працюючої, на утриманні має одну неповнолітню дитину 2019 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , надійшли матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 27.09.2024 року ОСОБА_5 , перебувала за власним місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де у невстановлений органом досудового розслідування час до останньої зателефонував ОСОБА_6 , який відбуває покарання у ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)». Під час телефонної розмови ОСОБА_6 звернувся до ОСОБА_5 з проханням надіслати йому канабіс, який є наркотичним засобом, обіг якого обмежено та який схований на території вищевказаного домоволодіння.

Після цього, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та пересилання наркотичних засобів у місця позбавлення волі з метою збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, ОСОБА_5 відшукала у вказаному ОСОБА_6 місці, на території домоволодіння за власним місцем проживання, два зіп-пакета із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу. Таким чином, ОСОБА_5 незаконно придбала наркотичний засіб канабіс з метою збуту.

Після цього, того ж дня, з метою приховання злочину ОСОБА_5 сховала два зіп-пакета із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабісом, всередину подушки та зберігала його до часу пересилання.

Продовжуючи свій умисел направлений на збут наркотичного засобу у місця позбавлення волі, 29.09.2024 року ОСОБА_5 прибула до відділення ТОВ «Нова пошта» №1, що розташоване за адресою: вул. Олександра Довженка, буд. 5, смт. Нові Білокоровичі, Коростенського району, Житомирської області, де вищевказану подушку всередині якої містились два зіп-пакети із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісом, разом із іншими речами відправила на адресу відділення ТОВ «Нова пошта» по вул. Низгірецька, буд. 1, м. Бердичів, Житомирської області до ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», отримувач ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила збут наркотичного засобу, обіг якого обмежений канабісу, у місця позбавлення волі шляхом безоплатного розповсюдження, а саме відчуження його іншій особі ОСОБА_6 , який може розпоряджатися ним (або його частиною) як своїм майном.

01.10.2024 року в період часу з 15 год. 40 хв. по 16 год. 10 хв., в ході проведення огляду місця події у приміщенні кімнати огляду та видачі посилок ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у посилці адресованій ОСОБА_6 виявлено та вилучено два зіп-пакети із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 3,154 г.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992 від 02.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З урахуванням отриманих під час досудового розслідування доказів 18.11.2024 року, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити дане кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, слідчий вказує, що є достатні підстави у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну поведінку підозрюваної та завдання кримінального процесу, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 підтримали клопотання та просять його задоволити.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні проти вимог клопотання та встановлення домашнього арешту відносно неї не заперечила. Також, зазначила, що їй не потрібен захисник при розгляді вказаного клопотання про що надала відповідну письмову заяву.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000992 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення) свідчать зібрані матеріали кримінального провадження, а саме: витяг з ЄРДР, повідомлення про підозру, протокол огляду місця події, протокол допиту підозрюваної, інші матеріали кримінального провадження у сукупності.

Сукупність представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином. На даному етапі вони, хоча і не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте дозволяють дійти висновку про виправданість висунення підозри.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки остання ніде не працює, вчинила тяжкий злочин, а також матиме змогу незаконно впливати свідків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є актуальним та обумовлений, серед іншого, тим що підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину. Остання офіційно не працевлаштована, ніде не навчається, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрювана може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню обставин кримінального правопорушення, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.

При встановленні ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує той факт, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Таким чином, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, а свідки ще не допитані, існує ймовірність впливу ОСОБА_5 на вказаних осіб з метою зміни свідчень чи відмови від таких в суді задля уникнення кримінальної відповідальності або її пом`якшення.

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя дійшов до переконання, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання встановленим ризикам передбачених ст. 177 КПК України.

Як зазначалося вище домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби. Його може бути застосовано лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Таким чином, слідчий суддя з урахуванням думки слідчого та прокурора, вважає за можливе застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваної, та тяжкості пред`явленого їй обвинувачення.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваної суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч. 5 ст.194 КПК України).

Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.

Враховуючи наведене, з метою підвищеного контролю за підозрюваною слід покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом; не відлучатися за межі Білокоровицької об`єднаної територіальної громади, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194-196, 206, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000992 від 02.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задоволити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_2 , із забороною покидати місце проживання у період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.01.2025 року включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожним викликом;

- не відлучатися за межі Білокоровицької об`єднаної територіальної громади, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу для виконання направити до відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.

Відділенню поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній та надіслати для контролю за виконанням прокурору Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Суддя:ОСОБА_1