Єдиний унікальний номер 317/4627/24
Провадження № 1-кп/317/416/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 12.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Балабине Запорізького району Запорізької області, має середню освіту, громадянка України, заміжня, має на утриманні одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 12.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 10.07.2024 в період часу з 08 год. 40 хв. по 08 год. 46 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у приміщенні магазину «АТБ-МАРКЕТ», розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Миру, буд. 240, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-1Х та в подальшому продовженого відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи функцію безконтактної оплати з банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 на мобільному телефоні марки «Samsung», який остання отримала від ОСОБА_5 та який належить потерпілій ОСОБА_6 , через термінал на касі магазину «АТБ-МАРКЕТ» здійснила обготівкування грошових коштів на суму 1500 гривень та оплату за товар на суму 124 грн. 25 коп., тим самим таємно викрала грошові кошти потерпілої на загальну суму 1 624 грн. 25 коп., які перебували на вказаній банківській картці, яка належить потерпілій ОСОБА_6 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 1 624 грн. 25 коп.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася подала до суду клопотання в якому просила судовий розгляд справи проводити без її участі, зазначила, що думку прокурора у кримінальному провадженні підтримує повністю.

Обвинувачена ОСОБА_4 подала до суду клопотання про закриття щодо неї кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. У судовому засіданні клопотання просила задовольнити, не заперечувала щодо закриття кримінального провадження за цією підставою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 6 статті 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було викладено в новій редакції ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у цьому випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Зі змісту обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (грошових коштів) в умовах воєнного часу, на загальну суму - 1624 грн. 25 коп.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1514,00 грн., а розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн.

Таким чином, в зв`язку з декриміналізацією викрадення чужого майна вартістю до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та оскільки вартість майна (грошових коштів), у викраденні якого обвинувачується ОСОБА_4 , не перевищує вказаного розміру, вчинене нею діяння не підлягає кваліфікації за ч. 4 ст. 185 КК України.

Отже, вказані дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зважаючи на те, що обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно неї, розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченої, яка надала згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 5 КК України, ст.ст.49, 284, 285, 286, 369-372, 479-2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття щодо неї кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - задовольнити.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 12.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: оптичний носій інформації DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження, розташованих у приміщенні ТОВ «АТБ-МАРКТ», після набрання ухвалою суду законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000432 від 12.07.2024.

Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG» у корпусі темно-синього кольору, IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , який вилучено згідно квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 2401 від 22.07.2024, після набрання ухвалою суду законної сили, повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Запорізький районний суд Запорізької області.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1