1Справа № 335/6932/24 1-кп/335/676/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника (в режимі відеоконференції) адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 8 за адресою: вул. Перемоги, 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 03 травня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, працюючого охоронцем КП «Запоріжелектротранс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з угодою про визнання винуватості від 18 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, у невстановлених досудовим слідством осіб, спосіб, час і місці, незаконно придбав бойові припаси, а саме: боєприпаси нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойові проміжні патрони калібру 5,45x39 мм, промислового виробництва Україна, що призначені для стрільби з автоматів конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова зразка 1974 року, у кількості 240 штук; 3 підривачі типу УЗРГМ, один корпус гранати РГД-5 та два корпуси гранати Ф-1, які являються вибуховими пристроями військового призначення, а саме бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів.

Усвідомлюючи, що придбані ним вищевказані предмети є бойовими припасами, поводження з якими є незаконним, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим слідством час, переніс зазначені бойові припаси до приміщення своєї квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати.

02.05.2024 було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено придбані ним раніше бойові припаси.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

18.06.2024 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен останній понести у вигляді 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, її підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні кримінального провадження, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має зареєстроване місце проживання, офіційно працевлаштований, одружений, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність, є щире розкаяння. Обставин, що обтяжують відповідальність, не встановлено.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню були проведені судові експертизи (висновки № СЕ-19/108-24/8493-БЛ від 13 травня 2024 року, № КСЕ-19/108-24/8756 від 22 травня 2024 року, № КСЕ-19/108-24/8756-Д від 22 травня 2024 року), вартість яких склала загальну суму 12 116,48 грн., суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 червня 2024 року, укладену між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000599 від 03 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України судові витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз (висновки № СЕ-19/108-24/8493-БЛ від 13 травня 2024 року, № КСЕ-19/108-24/8756 від 22 травня 2024 року, № КСЕ-19/108-24/8756-Д від 22 травня 2024 року) в сумі 12 116 (дванадцять тисяч сто шістнадцять) гривень 48 копійок.

Речові докази:

- бойові проміжні патрони калібру 5,45x39 мм, промислового виробництва Україна, що призначені для стрільби з автоматів конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова зразка 1974 року, у кількості 230 штук, 3 підривачі типу УЗРГМ, один корпус гранати РГД-5 та два корпуси гранати Ф-1, що передані на відповідальне зберігання до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - передати в дохід держави на користь Збройних Сил України;

-10 гільз, що передані на відповідальне зберігання до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1