Справа № 463/6285/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/841/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 липня 2024 року про повернення скарги командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням від 27 травня 2024 року вих.№1827/3668

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді зі скаргою, на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням від 27 травня 2024 року вих.№1827/3668.

Окрім того, просив поновити строк на звернення з цією скаргою, оскільки такий пропущений з поважних причин, так як про оскаржувану бездіяльність дізнався лише 19 червня 2024 року, отримавши лист-відповідь, за підписом слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку, повернуто заявнику скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням від 27 травня 2024 року вих.№1827/3668

На дану ухвалу представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд скарги в суді першої інстанції, окрім того просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 липня 2024 року, оскільки про результат розгляду справи дізнався 8 липня 2024 року з електронного суду.

Зазначає, що про результат розгляду заяви командир військової частини НОМЕР_1 мав можливість дізнатися 19 червня 2024 року під час опрацювання рішень слідчого про відмову внесення відомостей до ЄРДР, яке було отримано 19 червня 2024 року.

Наголошує, що командир військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи в зоні бойових дій не міг раніше дізнатися про те, що повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення було отримано ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, 3 червня 2024 року.

Окрім того, звертає увагу, що інформація про командира військової частин НОМЕР_1 внесена до електронного кабінету у системі «електронний суд», що не було взято до уваги слідчим суддею суду першої інстанції.

Звертає увагу, що у зв`язку із вищезазначеним ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною.

18 липня 2024 року на адресу Львівського апеляційного суду від представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника військової частини, оскільки керівник та особовий склад військової частини НОМЕР_1 перебуває в зоні бойових дій.

У судове засідання з розгляду даної апеляційної скарги представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення такого, не з`явився, просив проводити розгляд справи без його участі. З урахуванням ч. 4 ст. 405, 406 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що неявка апелянта не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги у його відсутності.

Стосовно строку на апеляційне оскарження, то з урахуванням того, що представник військової частини НОМЕР_1 участі в розгляді справи не приймав, про результат розгляду справи дізнався 8 липня 2024 року, а виготовлення апеляційної скарги потребує значного часу, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді слід поновити.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно, з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дій чи або бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до ТУ ДБР, розташоване у м. Львові із повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, надіслане за №1827/3668 від 27 травня 2024 року (а.с. 5), військовослужбовцем військової частини солдатом ОСОБА_10 , яке виразилося у формі прямого умислу в самовільному залишенні військової частини або місця служби, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

19 червня 2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла відповідь слідчого першого слідчого відділу (з диспозицією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у АДРЕСА_1 (а.с. 4), з якої вбачається, що відомості до ЄРДР не внесено, а повідомлення про кримінальне правопорушення надійшло на адресу ТУ ДБР не пізніше 5 червня 2024 року.

23 червня 2024 року командир військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням №1827/3668 від 27 травня 2024 року вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України військовослужбовцем ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 4 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку, повернуто заявнику скаргу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням від 27 травня 2024 року вих.№1827/3668.

Приймаючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя виходив з того, що така скарга подана до суду після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, а заявлене клопотання про поновлення строку є необґрунтованим та безпідставним, як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді.

Однак, з таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується з таких підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається якщо така подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з частиною 1 статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Тобто, можливість поновлення вищезазначеного строку кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи були причини його пропуску поважними.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. (Відповідне положення міститься у постанові КАС ВС від 30 вересня 2021 року у справі № 320/3307/21).

Звертаючись із клопотанням про поновлення строку на звернення до слідчого судді, представник військової частини зазначав, що командир військової частина НОМЕР_1 та особовий склад є бойовим підрозділом ЗСУ, та перебувають в зоні бойових дій, про невнесення відомостей до ЄРДР командиру стало відомо лише 19 червня 2024 року, після чого 23 червня 2024 року він подав скаргу до Личаківського районного суд м. Львова.

Згідно правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, висловленої в постанові від 27 травня 2019 року(справа № 461/1434/18), у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.

Колегія суддів вважає, що вказана позиція є можливою до застосування в даному випадку, оскільки необізнаність заінтересованої особи, у даному випадку командира військової частини НОМЕР_1 , з мотивами прийнятого рішення органом досудового розслідування, є аналогічною за своєю правовою природою з необізнаністю з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення.

На думку колегії суддів, доводи представника військової частини залишились поза увагою слідчого судді, який не надав їм належної оцінки та, незважаючи на наявність об`єктивних обставин, що перешкодили своєчасно звернутись зі скаргою до слідчого судді, безпідставно відмовив у поновленні строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя передчасно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування та безпідставно прийняв рішення щодо повернення скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за повідомленням №1827/3668 від 27 травня 2024 року, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Доводи заявника про те, що ОСОБА_11 є командиром військової частини НОМЕР_1 підтверджуються витягом із наказу від 17 жовтня 2023 року №290, який долучено до апеляційної скарги, з якого встановлено, що ОСОБА_12 призначено наказом Головнокомандувача ЗС України від 16 жовтня 2023 року на посаду Командира військової частини НОМЕР_1 .

З огляду на викладене ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 4 липня 2024 року слід скасувати, а скаргу командира військової частина НОМЕР_1 ОСОБА_6 направити до місцевого суду для розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

поновити представнику військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 4 липня 2024 року.

Апеляційну представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 задоволити.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 4 липня 2024 року про повернення скарги - скасувати.

Поновити командиру військової частини НОМЕР_1 підполковнику ОСОБА_13 строк на подачу скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, призначити новий розгляд скарги командира військової частина НОМЕР_1 ОСОБА_6 , в суді першої інстанції в цьому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_14 - ОСОБА_15 ОСОБА_4