Номер справи 703/2169/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла подання начальника Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тальне Черкаської області, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

у с т а н о в и в :

02 липня 2024 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку щодо засудженого ОСОБА_6 .

Подання обґрунтовано тим, що вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021, яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин, набрав законної сили 13.01.2022, виконано засудженим частково, відпрацьовано останнім 40 годин громадських робіт. У подальшому ОСОБА_6 було мобілізовано до лав ЗСУ, де він проходить службу донині. Дворічний строк давності виконання обвинувального вироку сплинув, підстави для його зупинення чи перериванні відсутні. Сплив вказаного строку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного покарання. Крім того, за час, з моменту проголошення вироку суду, ОСОБА_6 не вчинив нового кримінального правопорушення. Зазначене свідчить про недоцільність продовження виконання вироку, оскільки після спливу строку давності його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу.

У судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав, просив звільнити засудженого ОСОБА_6 від подальшого відбування призначеного судом покарання.

Прокурор також підтримав подання органу пробації, просив його задовольнити.

Засуджений в судове засідання не з`явився, судом ухвалено здійснювати розгляд подання за його відсутності, зважаючи на поважність причин неприбуття до суду.

Заслухавши позиції учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13 грудня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Згідно з дослідженими матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_6 , останній 14.02.2022 приступив до відбування призначеного йому покарання та відпрацював 40 годин громадських робіт та згідно з розпорядженням голови Тернівської сільської ради від 24.02.2022 №40 припинив відбування призначеного йому покарання з 26.02.2022 у зв`язку із призовом на військову службу за загальною мобілізацією відповідно до повідомлення про призов ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20.04.2022 ОСОБА_6 відповідно до наказу №12 від 26.02.2022 був призваний на військову службу та направлений до військової частини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Громадські роботи, відповідно до ст. 56 КК України, є менш суворим видом покарання ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Указані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення.

Підстава для звільнення від відбування покарання, у відповідності до положень ст.80 КК України, складається з трьох обов`язкових елементів: закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; не вчинення нового злочину.

Із дня набрання вироком законної сили (13 січня 2022 року) сплинув строк понад два роки.

Матеріали особової справи засудженого не містять даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання, притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину, а тому судом не встановлено підстав для зупинення чи переривання строку давності виконання обвинувального вироку.

Ураховуючи викладене, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення внесеного подання та звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. 7, 369-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Подання Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин, призначеного йому вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.12.2021 за ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1