Справа № 734/3506/23
1-кп/729/40/24 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

24.07.2024 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю:

прокурорки ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 15.03.2018 близько 00 год. 10 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувальний вирок суду відносно яких набрав законної сили, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, проник на територію домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_3 , де шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проник до житлового будинку вказаного домоволодіння, звідки повторно таємно викрав ікону «Богородиця Казанська» вартістю 400 грн., телевізор «Samsung», модель LE23R82B вартістю 2100 грн., пульт дистанційного керування «Openbox» вартістю 78 грн. 40 коп., кортик військово-морський офіцерський зразку 1945 р., 1972 р. СРСР вартістю 2700 грн., сувенірний ніж в ножнах вартістю 218 грн., набір фарфорових чашок у кількості 6 шт. загальною вартістю 412 грн., а всього викрав майна на загальну суму 5908 грн. 40 коп. , яке належить потерпілій ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні ОСОБА_5 під час дослідження доказів в даному кримінальному провадженні змінив свою позицію щодо невизнання вини та неодноразово запевняв, що він вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає. Надавати пояснення відмовився, скориставшись ст. 63 Конституції України, при цьому зазначав, що він розкаюється в скоєному злочині.

Крім визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні описаного вище злочину його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема:

заявою ОСОБА_11 від 15.03.2018, в якій остання повідомила про крадіжку належного їй майна в АДРЕСА_3 в ніч з 14.03.2018 на 15.03.2018;

протоколом огляду місця події господарства по АДРЕСА_3 від 15.03.2018, згідно якого при огляді було встановлено, що хвіртка огорожі господарства була відчинена та на снігу виявлені сліди взуття, які ведуть до гаражу, будинку та сараю. На стіні біля металевих дверей гаражу видно сліди відтиску. Двері в будинку відчинені, на внутрішньому замку дверей є ушкодження, частини механізму замка знаходились на підлозі. В протоколі та фототаблицях детально зафіксовано господарство, розташування кімнат в будинку та речей, які там знаходились. Також під час огляду були виявлені та вилучені гіпсові зліпки слідів низу підошви взуття, сліди протекторів шин транспортного засобу та сліди пальців рук. Зазначене підтверджує факт проникнення до будинку та скоєння крадіжки з нього;

протоколом огляду автомобіля марки Daewoo Sens, д.н.з НОМЕР_1 , належного ОСОБА_10 від 15.03.2018 під час якого в багажному відділенні автомобіля серед інших речей виявлено та вилучено ікону «Богородиця Казанська», телевізор «Samsung», пульт дистанційного керування «Openbox», кортик військово-морський офіцерський, сувенірний ніж в ножнах, набір фарфорових чашок, які були викрадені у потерпілої;

висновком судово-товарознавчої експертизи № 1997-2001/18-24 у відповідності до якого вартість телевізора «Samsung», моделі LE23R82B становить 2100 грн.; вартість пульту дистанційного керування «Openbox» - 78 грн. 40 коп., сувенірного ножа в ножнах - 412 грн.;

висновком експерта №105 від 05.04.2018 згідно якого станом на 15.03.2018 вартість ікони «Богородиця Казанська» складає 400 грн.;

висновком експерта №18/18 від 26.04.2018 у відповідності до якого вартість кортика військово-морського офіцерського становить 2700 грн.;

протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контролю особи за місцем тимчасового перебування) від 12.04.2018, дозвіл на проведення якої наданий ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області №741т від 15.03.2018, з якого вбачається, що в ході розмови із співрозмовником на ім`я ОСОБА_12 в кабінеті Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області 15.03.2018 ОСОБА_5 розповідав яким чином він разом із співучасниками визначав в якому з дачних будинків відсутні господарі та яким чином здійснювалася крадіжка речей;

протоколом про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії ( візуального спостереження за особою у публічно доступних місцях) від 03.04.2018, дозвіл на проведення якої наданий ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області №190т від 18.01.2018, за клопотання слідчого Козелецького ВП Ніжинського ВП № 2т від 18.01.2018 та диском DVD-R, з яких вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 автомобілем Daewoo Sens, д.н.з. НОМЕР_1 15.04.2018 о 23 год. 35 хв. прибули до с. Самійлівка Козелецького району, де припаркували автомобіль в районі перехрестя вулиць Придеснянська-Лугова та почали ходити вулицями, оглядаючи вздовж них будинки і подвір`я, ОСОБА_5 мав при собі рюкзак розміром 50 на 30 на 20 см.

15.03.2018 о 00 год. 07 хв. ОСОБА_5 , тримаючи в руках вказаний рюкзак, разом із ОСОБА_10 зайшли на подвір`я будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 залишився спостерігати за вулицею. О 00 год. 30 хв. з двору вийшов ОСОБА_5 , тримаючи на плечах рюкзак та якісь речі разом з ОСОБА_10 , який також в руках тримав речі, підійшли до ОСОБА_9 та всі разом сіли до автомобіля та поїхали з с. Самійлівка.

О 01 год. 28 хв. вони заїхали в с. Кіпті Козелецького району, де були затримані;

протоколом про результати негласної слідчої (розшукової) дії № 274 т від 12.04.2018, згідно якого на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області № 741т від 15.03.2018 за клопотанням слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області № 183т від 15.03.2018 відносно ОСОБА_5 проводилась НСРД, а саме: аудіо -, відео контроль особи в місцях тимчасового перебування, що не є житлом чи іншим володінням особи;

протоколом огляду предмета та фототаблиці до нього від 30.05.2018 року в якому відображений огляд автомобіля марки ДАEWOO SENS д.н.з. НОМЕР_1 ;

протоколом огляду речей від 12 липня 2023 року та ілюстративною таблицею до нього з яких вбачається, що об`єктами огляду були спеціальні пакети НПУ, в яких знаходились речові докази, які досліджувались Козелецьким районним судом при розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на імя ОСОБА_10 ; мобільний телефон «Самсунг»; фототаблиця до протоколу ОМП від 15.03.2018;паперовий аркуш до якого прикріплені сліди структури матеріалу у кількості 3 шт.; 6 чашок з металевими підставками; 3 гіпсові зліпки підошви взуття;

заявою потерпілої ОСОБА_11 від 14.07.2023 про долучення до кримінального провадження речового доказу ікони « ІНФОРМАЦІЯ_2 », протоколом її огляду з ілюстративною таблицею від 14.07.2023, постановою про визнання ікони речовим доказом в даному кримінальному провадженні, оскільки вказаний речовий доказ був повернутий потерпілій після вступу вироку в законну силу за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ;

речовими доказами дослідженими в судовому засіданні;

поясненнями експерта ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні зазначила, що в квітні 2018 року проводила судову-товарознавчу експертизу майна викраденого у потерпілої 15 березня 2018 року на підставі постанови слідчого та надала висновок № 1997-2001/18-24 від 18.04.2018. Не все викрадене майно було надано на експертизу. Телевізор ««Samsung» наданий не був, слідчий в своїй постанові зазначив, що телевізор в робочому стані та без будь-яких пошкоджень, тому, враховуючи що модель телевізора LE23R82D знята з виробництва, та не продається в магазинах, вона використовуючи порівняльний підхід та інтернет сайт ОЛХ, на якому люди пропонують продаж вказаного телевізора зазначила його вартість, як на вторинному ринку, яка складала 2100 грн. Вартість іншого викраденого майна вона розраховувала як ринкову вартість і в мотивувальній частині висновку про це зазначала, але, оскільки в постанові слідчий ставив питання про середню ринкову вартість викраденого, тому в резолютивній частині вона зазначила «середня ринкова вартість», але сума вказана як ринкова вартість. Вартість викраденого майна вказана на дату викрадення - 15.03.2018;

вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.02.2019 за яким ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та засуджені кожний до 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 17.03.2020.

Вищевказані докази є належними та допустимими, які судом приймаються до уваги при розгляді даного кримінального провадження, оскільки порушення норм КПК України при

зборі даних доказів не було встановлено.

Твердження сторони захисту щодо недопустимості як доказу протоколу огляду місця події від 15.03.2018 в період часу з 04 год.36 хв. до 04 год. 53 хв., оскільки працівниками поліції в цей період проведений незаконний обшук автомобіля DAEWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 не заслуговують на увагу суду, так як на момент зупинки автомобіля на стаціонарному посту поліції в селі Кіпті пройшло зовсім мало часу, від вчинення злочину, кримінального провадження за фактом крадіжки у потерпілої ОСОБА_11 ще не існувало. Однак, з письмового дозволу власника автомобіля ОСОБА_10 в силу вимог ч. 3 ст. 214 КПК працівники поліції мали право здійснити його огляд.

Також суд не погоджується з аргументами захисниці ОСОБА_7 , щодо недопустимості доказу - ухвали слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 15.03.2018 року про надання дозволу на проведення огляду автомобіля DAEWOO SENS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та як вона ухвалена на її думку всупереч вимогам ст.ст. 233,234,237 КПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 КПК України огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР. Оскільки огляд автомобіля ОСОБА_10 і був саме таким оглядом, проте автомобіль є «іншим володінням» особи, цей огляд міг проводитись за правилами проведення обшуку. У зв`язку з цим, слідчим було ініційовано звернення з клопотанням до слідчого судді для надання дозволу на огляд автомобіля. Такий дозвіл було надано ухвалою слідчого судді від 15.03.2018. Дозвіл надано з метою належного процесуального оформлення та вилучення майна. Вказана ухвала не суперечить загальним вимогам кримінального процесуального закону. Вона являється засобом судового контролю за дотриманням прав людини і оскарженню не підлягає.

Доводи сторони захисту про недопустимість доказу у кримінальному провадженні протоколу про результати здійснення негласної(розшукової) дії від 12.04.2018, так як аудіо-відеоконтроль особи за місцем тимчасового перебування ОСОБА_5 в місцях, що не є житлом та іншим володінням особи проведений незаконно. Розмова обвинуваченого та іншої особи не є процесуальною дією, а поза процесуальне спілкування незаконне, не є слушними, оскільки проведення вказаної НСРД здійснювалось на підставі ухвали слідчого судді Апеляційного суду Чернігівської області № 741т від 15.03.2018, яка розсекречена 03.05.2018. Вказана ухвала відкрита стороні захисту на стадії досудового розслідування, вимоги закону щодо отримання доказу в результаті негласної слідчої (розшукової) дій ґрунтувались на відповідному дозволі суду, органами досудового розслідування вимоги закону в цьому випадку були виконані в повному обсязі.

Посилання захисниці ОСОБА_7 на те, що органом досудового розслідування жодної експертизи на встановлення належності слідів вилучених біля будинку і в будинку потерпілої ОСОБА_11 не проводилося, судом не приймається до уваги, так як у відповідності до ст. 22 КПК судовий розгляд проводиться на засадах змагальності і кожна з сторін кримінального провадження надає суду ті докази, які вважає за потрібне. Суд розглядає справу і приймає рішення на підставі тих доказів, які подані сторонами і не вправі самостійно збирати їх.

Принцип диспозитивності (ст. 26 КПК України), який відноситься до основних засад кримінального провадження, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесено на їх розгляд сторонами та віднесено до їх повноважень цим Кодексом.

У зв`язку з цим розумно було б очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту. Отже, якщо сторона захисту, приймаючи участь у справі та представляючи інтереси обвинуваченого виявить, що стороною обвинувачення не винесені постанови про проведення експертиз, які, на її думку, беззаперечно необхідні для підтвердження невинуватості підзахисного цілком очікувано розраховувати на те, що ця сторона якнайскоріше заявить органам досудового розслідування, слідчому судді, відповідно до вимог ст.ст. 242-244 КПК України клопотання про проведення відповідних експертиз (це цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини).

Доводи захисниці ОСОБА_7 про незаконне затримання ОСОБА_5 , а саме щодо часу складання та фактичного часу затримання згідно протоколу затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні злочину від 15.03.2018 не заслуговують на увагу, враховуючи таке. Після зупинки транспортного засобу на автодорозі в селі Кіпті, було здійснено його огляд слідчо-оперативною групою, після чого ОСОБА_5 був доставлений в Козелецьке відділення поліції і затриманий в установленому законом порядку з залученням захисника, який брав участь в наступних слідчих діях з участю ОСОБА_5 . Не дивлячись на те, що обвинувачений мав захисника, із жодними заявами в уповноважені органи про застосування до нього фізичного насильства працівниками правоохоронних органів не звертався. Крім того, затримання ОСОБА_5 та інших учасників крадіжки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з викраденим майном проводилося відразу після вчинення злочину.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження.

Таким чином, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_5 передбачені ст. ст.66, 67 КК України судом не встановлено.

Суд вважає, що визнання ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінального правопорушення під час дослідження доказів в судовому засіданні не є підставою для визнання судом обставиною, яка пом`якшує покарання - щире каяття, оскільки ОСОБА_5 після роз`яснення судом суті правопорушення у відповідності до вимог ст. 348 КПК України, вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнавав. У своїх Постановах у справах № 761/23886/14-к від 10.09.2019, № 199/6365/19 від 15.11.2021 Верховний Суд зазначав, що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів.

Вказана форма посткримінальної поведінки особи свідчить про те, що в особи відбулися суттєві позитивні зміни соціальних орієнтацій, які знижують ступінь її соціальної небезпечності. При цьому, щире каяття не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину).

Дій, які б свідчили про щире каяття у вчиненні злочину обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду кримінального провадження не вчиняв, завдану шкоду не відшкодував, викрадені речі, які були вилучені через короткий проміжок часу після крадіжки, повернуті потерпілій безпосередньо працівниками поліції. Визнання вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, було вимушеним під тиском досліджених в судовому засіданні вагомих доказів його винуватості, а поведінка під час досудового розслідування та при судовому розгляді кримінального провадження не свідчить про щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуд.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини скоєного, його дії при вчиненні злочину, відношення до вчиненого, тривалий час переховувався від органів досудового розслідування, суму викраденого, особу винного, сімейний та матеріальний стан, не одружений, але має неповнолітню дитину, не працює, його вік, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, характеризуючі дані, стан здоров`я, схильний до вчинення злочинів, в тому числі і проти власності, досудову доповідь і приходить до висновку про призначення йому покарання передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.Виключних обставин в даному кримінальному провадженні для застосування ст. 69 КК України і призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією закону за яким він притягуються до відповідальності, а також застосування ст. 75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід - тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання слід рахувати з часу його затримання, з 03.05.2023.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення, з 15.03.2018 по 20.03.2018, та з 03.05.2023 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 715 гривень стягнуті з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 21.02.2019. Виконавчі листи направлені на виконання.

Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України, враховуючи, що доля частини речових доказів вирішена вищезазначеним вироком Козелецького районного суду Чернігівської області, а частина досліджена судом в даному кримінальному провадженні та про зняття арешту з майна згідно з приписами ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 - тримання під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 слід рахувати з часу його затримання, з 03 травня 2023 року.

В строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення: з 15.03.2018 по 20.03.2018, та з 03.05.2023 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази: Ікону «Богородиця Казанська», набір фарфорових чашок повернути потерпілій ОСОБА_11 та скасувати арешт, накладений на них, після вступу вироку в законну силу;

джинсові штани, чоловічу куртку фірми « Columbia», які передані під розписку ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні, а шкіряні кросівки «New Balance», телефон «Самсунг» повернути ОСОБА_5 та скасувати арешт, накладений на них після вступу вироку в законну силу;

гіпсові зліпки підошви взуття, таблиця до протоколу ОМП зі слідами структури матеріалу та таблиця до протоколу ОМП зі слідами рук - знищити;

матеріали кримінального провадження № 734/1790/18 за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повернути до Козелецького районного суду Чернігівської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1