УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2024 р. Справа № 596/186/20

Провадження № 1-кп/596/4/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Гусятинського районного суду Тернопільської області в селищі Гусятин в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження №0000174 від 17 липня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

20.09.2011 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч.3, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

19.10.2011 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3, 70 ч.1, 76 п.3 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

15.01.2013 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст. 289 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 102 КК України приєднано невідбутий строк покарання - 3 місяці за вироком Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.10.2011 року та остаточно призначено покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна;

17.04.2013 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст. ст. 185 ч.3, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України на 6 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 28.08.2018 року після відбуття строку покарання, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У проваджені Гусятинського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від 17.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

24 жовтня 2024 року захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_4 подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.185 ч.2 КК України на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження. В обґрунтування клопотання, адвокат вказав, що обвинуваченим ОСОБА_5 злочин вчинено у липні 2019 року і на час подання ним вказаного клопотання минув строк притягнення до кримінальної відповідальності за нетяжкий злочин.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити. Крім того вказав, що ОСОБА_5 з липня 2019 року по день подання ним вказаного вище клопотання будь-яких кримінальних правопорушень не вчиняв, у розшуку не перебував. Вказав, що обвинуваченому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив його задовольнити. Вказав, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає, наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі.

Представник служби пробації у судове засідання не з`явилася, хоч про день, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджено розпискою про вручення повістки про виклик до суду (Т.4а.с.114). Крім того, у матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи у відсутності представника Чортківського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області (Т.4. а.с.99).

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоч про день, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджено довідкою про доставку повідомлення у додаток «Вайбер». У матеріалах справи наявна письмова заява потерпілої ОСОБА_6 про розгляд справи у її відсутності (Т.3 а.с.67, Т.4 а.с.113).

Отже, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду справи без потерпілої, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, із врахуванням норм ст. 91 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та у зв`язку з цим закриття кримінального провадження.

Так, згідно обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 16 липня 2019 року, приблизно о 13 годині, перебуваючи на березі ставка, який знаходиться неподалік АДРЕСА_2 , де також рибалили неповнолітні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителі АДРЕСА_2 , з метою розплутування рибальського приладдя, підійшов до неповнолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , де також в той час на поверхні рюкзака виявив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , яким користувався неповнолітній ОСОБА_7 та вирішив вчинити крадіжку вказаного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав із поверхні рюкзака мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5», модель «SM-J510FN», ІМЕІ НОМЕР_1 , чорного кольору, вартістю 2371,67 гривень, із картою пам`яті марки «GOOD RAM» об`ємом 16 GB, вартістю 96,33 гривень, SIM-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» із абонентським номером НОМЕР_2 , вартістю 25 гривень та силіконовим чохлом із надписом «Samsung», вартістю 100 гривень, всього на загальну суму 2593 гривень. Після того, покинув місце вчинення злочину із викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд.

16 липня 2019 року, приблизно о 20.00 годині рідна сестра ОСОБА_5 - ОСОБА_9 на території домогосподарства ОСОБА_6 , матері ОСОБА_7 , що в с.Чабарівка, Чортківського (колишнього-Гусятинського) району повернула останній викрадений у її неповнолітнього сина ОСОБА_7 мобільний телефон.

Внаслідок вчиненої крадіжки ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2593 гривень.

Дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

Суд, розглянувши клопотання сторони захисту, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, які стосуються розгляду вказаного вище клопотання та які характеризують особу обвинуваченого, думку прокурора з приводу заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Пунктом 3 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції закону, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Пунктом 3 ч.1 ст. 49 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ( частини 2,3 ст.49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості, згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Санкція ч.2 ст.185 КК України (в редакції закону, чинній час вчинення кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Санкція ч.2 ст.185 КК України передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно з ч.3 ст.12 КК України (в редакції закону чинній на час вчинення кримінального правопорушення) злочином середньої тяжкості є злочин, за який було передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з ч.4 ст. 12 КК України (з врахуванням змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII) нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, кримінальне правопорушення, у скоєні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно норми ст.12 КК України (в редакції Закону чинній на час вчинення кримінального правопорушення) є злочином середньої тяжкості, а (в редакції Закону №2617-VIII від 22 листопада 2018 року) - нетяжким злочином, за яке передбачено максимальне покарання-позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, враховуючи вимоги ст.ст.4 та 5 КК України суд вважає, що в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , слід застосувати положення статей 12 та 49 КК України в редакції, яка діє на даний час, оскільки такі норми поліпшують його становище.

Початком перебігу строку давності є день, коли кримінальне правопорушення було вчинене.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, яке вчинено в липні 2019 року.

Станом на 25 жовтня 2024 року з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушенняґ минуло більше як п`ять років.

ОСОБА_5 в розшуку під час досудового розслідування та судового розгляду не перебував, про вчинення ним нових кримінальних правопорушень судом не встановлено.

Отже, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголошує, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

У порядку визначеному КПК України, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 , суть обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючі, та право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує щодо його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

В силу вимог частин 1,3 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, здійснюються судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Також, при ухваленні вказаного рішення, суд враховує позицію Верховного Суду колегії суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі №730/67/16-к, в якій вказано, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав клопотання адвоката про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття провадження у справі та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених ст.49 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього закриттю.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, слід скасувати арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J5, накладений ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року в справі №596/1270/19.

В силу вимог ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються лише з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки в даному кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі вищенаведеної норми Закону, процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 06.08.2019 року № 6.1-889/19 у розмірі 942,06 гривень слід віднести на рахунок держави.

На підставі вищенаведеного, ст.ст.12, 49, 185 ч.2 КК України, керуючись ст.124, ч.4 ст.174, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст.285, 286, 288, 350, 369, 372, 392, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження № 0000174, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 липня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 - закрити.

Скасувати арешт на майно, накладений 19 липня 2019 року ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області в справі №596/1270/19, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J5, колір « НОМЕР_3 »,2016 року випуску, IMEI НОМЕР_1 , із картою пам`яті об`ємом 16 GB, SIM-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» із номером НОМЕР_2 та силіконовим чохлом із надписом «Samsung».

Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy J5, IMEI НОМЕР_1 , чорного кольору, із картою пам`яті торговельної марки «GOOD RAM» об`ємом 16 GB, SIM-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» із абонентським номером НОМЕР_2 та силіконовим чохлом із надписом «Samsung», які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительці с.Чабарівка, Чортківського (колишнього-Гусятинського) району, Тернопільської області.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 06.08.2019 року № 6.1-889/19 у розмірі 942,06 гривень віднести на рахунок держави.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1