Справа № 569/1769/23
номер провадження 1-кп/570/119/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000096за обвинуваченням ОСОБА_16 за ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27,ч.3 ст.307, ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_13 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.27, ч.3 ст. 15, ч.3 ст.307, ч.2.ст.307, ч.1 ст.354 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.27, ч.3 ст. 15,ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_14 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.27, ч.3 ст. 15. ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_15 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України,ОСОБА_17 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.354, ч.4 ст.354 КК України,

в с т а н о в и в :

На підставі ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 01липня 2024 року, обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави на 60 днів, тобто до 29 серпня 2024 року, а обвинуваченій ОСОБА_14 продовжено запобіжний захід у виді домашньою арешту строком на 2 місяці, із забороною залишати житло в нічну пору доби та покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а обвинуваченій ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби.

Обвинувачені ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та їх захисники заперечують проти задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просять змінити запобіжний захід на більш м`який: цілодобовий домашній арешт, оскільки вважають що ризики, які обгрунтовують застосвання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час зменшилися.

Обвинувачена ОСОБА_14 та її захисник не заперечують проти продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічну пору доби, просять змінити обмеження нічного домашнього арешту, встановивши заборону залишати житло з 24:00 по 07:00 наступної доби.

Щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_16 , слід зазначити, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у нього постійного місця проживання та реєстрації, стан здоров`я , а саме те що останій хворіє на гепатит , міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.

На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятися від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків та продовження злочинної діяльності може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

При цьому, обираючи та продовжуючи в подальшому відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та тяжкість кримінальних правопорушень у скоєнні яких обвинувачуються ОСОБА_16 .

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комаров проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції, заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку

Щодо інших обвинувачених, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 слід продовжити.

ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень; за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна, дії особи являють підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи вищевикладене, жоден з запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити ізоляцію свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні від незаконного впливу стосовно них з боку обвинуваченого; запобігти продовженню вчинення ним кримінального правопорушення в якому обвинувачується та вчиненню інших кримінальних правопорушень.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень; за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна, дії особи являють підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи вищевикладене, жоден з запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити ізоляцію свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні від незаконного впливу стосовно них з боку обвинуваченого; запобігти продовженню вчинення ним кримінального правопорушення в якому обвинувачується та вчиненню інших кримінальних правопорушень та запобігти можливості переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень; за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років із конфіскацією майна, дії особи являють підвищену суспільну небезпеку.

Враховуючи вищевикладене, жоден з запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не здатен забезпечити ізоляцію свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні від незаконного впливу стосовно них з боку обвинуваченого; запобігти продовженню вчинення ним кримінального правопорушення в якому обвинувачується та вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Аналізуючи зміст заявлених сторонами клопотаннь, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, беручи до уваги суспільний інтерес в даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про необхідність застосування альтернативного виду запобіжного заходу - застави кожному з обвинувачених у розмірі, який на думку суду відповідає тяжкості і кількості інкримінованих обвинуваченим (кожному окремо) кримінальних правопорушень в даному кримінальному провадженні із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 2024 рік, слід зменшити з трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до ста п"ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_14 необхідно продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується або вчинити інше кримінальне правопорушення про що свідчать такі обставини, як: тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованих їй злочинів.

Враховуючи вищевикладене, відсутність підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби, враховуючи клопотання обвинуваченої, слід зменшити на одну годину обмеження домашнього арешту.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Керуючись: ч.3 ст. 331, ч.15 ст. 615 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити частково.

У кримінальному провадженні №0000096за обвинуваченням ОСОБА_16 за ч.2 ст.255-1, ч.3 ст.27,ч.3 ст.307.ч.3 ст.27, ч.3 ст.15, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_13 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.27, ч.3 ст. 15, ч.3 ст.307, ч.2.ст.307, ч.1 ст.354 КК України, ОСОБА_12 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_11 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.27, ч.3 ст. 15,ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_14 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст.27, ч.3 ст. 15, ч.3 ст.307. ч.2 ст.307 КК України, ОСОБА_15 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307 КК України,ОСОБА_17 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.3 ст.354, ч.4 ст.354 КК України,обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 19 жовтня 2024 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_13 заставу в розмірі ста п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_12 заставу в розмірі ста п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_11 заставу в розмірі ста п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень.

Роз`яснити обвинуваченим їх право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, банк одержувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, IBAN: UA0010559.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок кожен з обвинувачених звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі адміністративного району зареєстрованого місця проживання без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Обвинуваченому ОСОБА_16 змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю строком на два місяці до 19 жовтня 2024 року. Заборонити обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_16 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Обвинуваченій ОСОБА_14 продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби строком на два місяці до 19 жовтня 2024 року. Заборонити обвинуваченій залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 - з 24:00 години до 07:00 години;

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинувачену ОСОБА_14 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документ, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування будь-яким способом із іншими обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні: ОСОБА_16 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , а також зі свідками: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1