УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

особи, яка звернулася до суду зі скаргою ОСОБА_2

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Служби безпеки України ОСОБА_4 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва 29 липня 2024 надійшла скарга ОСОБА_2 бездіяльність уповноваженої службової особи Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 24.03.2024 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 24.03.2024, нею Служби безпеки України було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій на її думку наведено об`єктивні дані, які свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення відносно неї. Разом з тим, відомості до ЄРДР не внесено, досудове розслідування не розпочате, про що остання дізналась 17.07.2024, оскільки отримала лист, датований 29.03.2024 за підписом заступника начальника Головного слідчого управління СБУ ОСОБА_5 . Враховуючи вказані обставини, остання звертається до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України.

У судовому особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_2 підтримала подану скаргу та наведенні в ній вимоги.

Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився та свого представника не направив, заявивши клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у його відсутність.

Повноважна особа/слідчий, Служби безпеки України, бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги був повідомлений належним чином.

У зв`язку із тим, що згідно ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, суд ухвалив проводити її розгляд за відсутності слідчого

Заслухавши думку учасників, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається зі змісту скарги та встановлено у судовому засіданні, 24.03.2024, ОСОБА_2 до Служби безпеки України було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій на думку заявника наведено об`єктивні дані, які свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення відносно неї.

Так, відповідно до листа заступника начальника Головного слідчого управління СБУ Бабюка В заяву ОСОБА_2 було розглянуто, та відповідь направлено останній.

Відповідно до вказаного листа, заявнику відмовлено у зв`язку з відсутністю підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Між тим, вказаний лист, ОСОБА_2 отримала 17.07.2024, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Отже, оскаржена ОСОБА_2 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

Також, згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Однак, на переконання слідчого судді, заява ОСОБА_2 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Як уже зазначив слідчий суддя, ч. 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція позиції ВС, що викладалась вище.

На переконання слідчого судді, твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень відносно неї має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

Так, посилання скаржника є лише припущеннями, на підтвердження чого не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

Так, доводи заяви ОСОБА_2 про вчинення кримінальних правопорушень, на переконання слідчого судді, є необґрунтованими. Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, обставини, викладені в заяві, не потребують перевірки засобами кримінального процесу, а тому викладене ОСОБА_2 не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення. Між тим, відсутня і бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України щодо невнесення відомостей до ЄРДР за такою заявою, враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволення скарги.

Керуючись статтями ст. 214, 303, 307, 371-372, КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Служби безпеки України ОСОБА_4 , що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 24.03.2024 року - залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6