Справа № 639/7103/24
Провадження № 1-кп/639/495/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000666 від 29.05.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, до арешту працевлаштованого на посаді водія автотранспортних засобів в ТОВ «Кар Інвест», неодруженого, який має на утриманні двоє малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Встановлено, що зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації (далі - РФ) державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII, РФ визнано державою-агресором.

22.02.2022 президент РФ, реалізуючи план розв`язання та ведення агресивної війни та військового конфлікту на території України, діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв?язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації ОСОБА_6 від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), направив до Ради Федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05:00 годині, за наказом президента РФ, РФ незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи збройні сили РФ, федеральну службу військ національної гвардії РФ та інші військові та незаконні збройні формування.

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв?язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв?язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено по теперішній час.

Встановлено, що у громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.05.2024, перебуваючи на території м. Харкова, більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, виник кримінальний протиправний умисел, спрямований на поширення в умовах воєнного стану інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, із можливістю їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та іншими уповноваженими державними органами.

Реалізуючи вказаний кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_5 , 19.05.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, шляхом власного спостереження здійснив збір інформації на території м. Харкова про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, із можливістю їх ідентифікації на місцевості, та яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, а саме: місця розташування військовослужбовців Збройних Сил України в районі мосту автомобільної розв`язки по АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, ОСОБА_5 20.05.2024 у період часу з 09 год 10 хв по 09 год 19 хв, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 » із номером мобільного телефону « НОМЕР_1 » у застосунку «Telegram», в особистому листуванні з обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_9 », зареєстрованим за номером оператору мобільного зв`язку « НОМЕР_2 », здійснив поширення зібраної інформації, а саме: місця розташування військовослужбовців Збройних Сил України в районі мосту автомобільної розв`язки по АДРЕСА_3 .

Крім того, 28.05.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом власного спостереження здійснив збір інформації на території м. Харкова про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, із можливістю їх ідентифікації на місцевості, та яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, а саме: місця розташування військовослужбовців Збройних Сил України в районі мосту автомобільної розв`язки по АДРЕСА_3 .

Того ж дня, 28.05.2024 о 21 год 33 хв ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи обліковий запис « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 » із номером мобільного телефону « НОМЕР_1 » у застосунку «Telegram», в особистому листуванні з обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_9 », зареєстрованим за номером оператору мобільного зв`язку « НОМЕР_2 », здійснив поширення зібраної інформації, а саме місця розташування військовослужбовців ЗС України в районі мосту автомобільної розв`язки по АДРЕСА_3 .

Крім того, у період часу з 21.05.2024 по 03.06.2024, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом власного спостереження здійснив збір інформації на території м. Харкова про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а саме місця розташування військовослужбовців Збройних Сил України в районі мосту автомобільної розв`язки по АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_4 .

Разом з цим, 04.06.2024 у період часу з 09 год 49 хв по 10 год 29 хв, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, використовуючи обліковий запис « ОСОБА_7 » з ім`ям користувача « ОСОБА_8 » із номером мобільного телефону « НОМЕР_1 » у застосунку «Telegram», в особистому листуванні з обліковим записом (акаунтом) з нікнеймом « ОСОБА_9 », зареєстрованим за номером оператору мобільного зв`язку « НОМЕР_2 », здійснив поширення зібраної інформації, а саме місця: розташування військовослужбовців Збройних Сил України в районі мосту автомобільної розв`язки по АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до відомостей оперативного-тактичного угруповання «ІНФОРМАЦІЯ_6» тактичної групи «ІНФОРМАЦІЯ_5» № 178 від 31.07.2024, в районі прилеглої території за адресою АДРЕСА_3 , у період з 19.05.2024 по 04.06.2024 дислокувалося та здійснювалося переміщення озброєння та військової техніки Сил оборони України, що задіяні для виконання завдань по відсічі збройної агресії РФ на території Харківської області.

Вищезазначені відомості щодо розміщення, переміщення особового складу, озброєння та військової техніки Сил оборони України, використання об`єктів для потреб Сил оборони України, Генеральним штабом Збройних Сил України чи Міністерством оборони України у відкритому доступі не розміщувалась.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 114-2 КК України, а саме: поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості

25.10.2024 між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000666 від 29.05.2024 - з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 - з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості визначено, що підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю визнає свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 114-2 КК України, та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 25.10.2024.

ІІІ. Мотиви суду при вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості

Вислухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали, суд приходить до таких висновків.

Вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо тяжких злочинів.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України, є тяжким злочином.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та погоджується на призначення узгодженого покарання, що він особисто підтвердив під час підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону.

Умови угоди не суперечать вимогами КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто поширення інформації про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, яка не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, має утриманні двоє малолітніх дітей: доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до арешту був працевлаштований на посаді водія автотранспортних засобів у ТОВ «Кар Інвест», за місцем роботи характеризується позитивно.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення - злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд призначає ОСОБА_5 мінімальне покарання за санкцією ч. 2 ст. 114-2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

ІV. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 96-2 КПК України суд застосовує спеціальну конфіскацію до предметів, які використовувались ОСОБА_5 під час вчинення кримінального правопорушення, а саме: до належного йому мобільного телефону, який використовувався як засіб вчинення злочину.

Оскільки обвинуваченому ОСОБА_5 судом призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.10.2024 у кримінальному провадженні № 0000666 від 29.05.2024, яка укладена між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 - з одного боку, та з іншого боку підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили продовжити стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 31 жовтня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14.08.2024 (дата обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по 30.10.2024 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні, який накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_12 від 16.08.2024 у справі № 953/7319/24 (провадження 1-кс/953/6055/24), а саме: на мобільний телефон торгової марки Realme UI модель RMX 3370, IMEI № 1: НОМЕР_3 , IMEI № 2: НОМЕР_4 .

На підставі ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, звернувши на користь держави мобільний телефон торгової марки Realme UI модель RMX 3370, IMEI № 1: НОМЕР_3 , IMEI № 2: НОМЕР_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом того ж строку з дня вручення копії вироку суду.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити (направити) обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1