КОТОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/2949/24
Провадження №1-кп/505/677/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року місто Подільськ

Котовський міськрайонний суду Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Подільськ кримінальне провадження № 0000199, відомості про яке 06.05.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня, непрацевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Встановлені судом обставини кримінального правопорушення, з врахуванням визнання недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються (ч. 3 ст. 349 КПК України)

ОСОБА_4 05.05.2024 близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , помітила як господар будинку ОСОБА_5 поставив на стіл банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка закріплена за банківським рахунком НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_6 . У ОСОБА_4 в той же день та час виник протиправний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, які перебували на рахунку вказаної банківської карти, шляхом зняття грошових коштів за допомогою банкомату, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

05.05.2024 близько 11 години 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка закріплена за банківським рахунком НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що вказана банківська картка є офіційним документом, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, таємно, шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа пластиковою банківською карткою АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка закріплена за банківським рахунком НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_6 , тим самим привласнила офіційний документ, яким у подальшому розпорядилась на свій розсуд.

Відповідно до Закону України «Про інформацію» від 02.04.1992, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» від 02.10.2001, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 і ст. 200 КК України, платіжні банківські картки є електронним платіжним документом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992, підпунктів 1.14, 1.4, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких є платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Згідно з п. 1.4 «Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223, спеціальним платіжним засобом разом із іншими визнається платіжна картка, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якої держатель здійснює платіжні операції, установлені договором з емітентом - банком, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних засобів, тобто проводить операції з її випуском.

24.02.2022 року з 05 години 30 хвилин, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і Міністерства оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який Указом Президента України від 14.05.2024 продовжено на 90 днів.

05.05.2024, близько 11 години 30 хвилин, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 викрала банківську картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка закріплена за банківським рахунком НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_6 , та в той же день та час у неї виник протиправний злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, які перебували на рахунку вказаної банківської карти, шляхом зняття грошових коштів з банкомату розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 05.05.2024 о 12 годині 11 хвилин, ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану, перебуваючи біля банкомату, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, незаконно, за допомогою банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 з банківського рахунку НОМЕР_2 шляхом введення паролю здійснила зняття грошових коштів в сумі 8000 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна 05.05.2024 о 12 годині 31 хвилин, ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану, перебуваючи в магазині «АТБ-маркет», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, незаконно, за допомогою банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , за якою закріплений банківський рахунок НОМЕР_2 , здійснила придбання пляшки води на суму 12 гривень 90 копійок, а саме використавши банківську картку, як безконтактний розрахунок за купівлю товару на касі вказаного магазину.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_4 покинула місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 8012 гривень 90 копійок.

2. Статті (частини статті) Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винною у вчиненні якого визнається обвинувачена

Суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, як привласнення офіційного документа та таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Суд, з`ясувавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміє обвинуваченої та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

3.1. Висловлена обвинуваченою ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні процесуальна позиція з приводу пред`явленого її обвинувачення та надані обвинуваченою показання з приводу обвинувачення

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно вчинила вказані кримінальні правопорушення. Зазначила, що дійсно викрала банківську карту, частину із знятих з банківського рахунку коштів використала для повернення боргів її матері.

3.2. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відсутності потерпілої особи в порядку положень статті 325 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду даного кримінального провадження, в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, а тому із урахуванням думки учасників кримінального провадження та положень статті 325 КПК України, судом визнано за можливе провести розгляд даного кримінального провадження за відсутності потерпілого, що не перешкоджає з`ясуванню всіх обставин під час судового розгляду за її відсутності.

3.3. Досліджені безпосередньо у судовому засіданні інші наявні у матеріалах судового провадження процесуальні рішення, документи та матеріали, які подані стороною обвинувачення впродовж судового розгляду кримінального провадження

З метою установлення обставин з питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено процесуальні рішення, документи та інші матеріали, що подані стороною обвинувачення, а саме:

-копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 , № НОМЕР_3 від 02.08.2023, орган що видав №5136;

-вимогу про надання інформації про судимість ОСОБА_4 № 66/6807 від 15.05.2024, на звороті якої міститься інформаційна довідка №55-15052024/51025 від 15.05.2024, згідно якої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягалась;

-інформацію Подільського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, згідно якої ОСОБА_4 на обліку зазначеної установи не перебуває;

-запит слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області № 66/6807 від 15.05.2024 із інформацією КНП «Центральна районна лікарня Подільського району Куяльницької сільської ради», згідно якої ОСОБА_4 на обліку і лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває;

-довідку Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області № 27-25/390 від 20.05.2024 про проживання ОСОБА_4 без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 ;

-постанову від 06.05.2024 про визнання предметів речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000199 від 06.05.2024: банківської карти виданої банком АТ КБ «Приватбанк» з номером НОМЕР_4 ;

-зберігальну розписку від 14.05.2024, відповідно до якої потерпілий ОСОБА_6 отримав на відповідальне зберігання банківську карту № НОМЕР_4 .

4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви призначення покарання

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , встановлено, що вона є уродженкою смт Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, громадянкою України, із середньою освітою, непрацевлаштованою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючою за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимою.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 50, 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно з відповідними частинами статті 12 КК України класифікуються як: ч. 4 ст. 185 КК України тяжкий злочини, ч. 1 ст. 357 КК України кримінальний проступок, особу обвинуваченої, її вік, її перше притягнення до кримінальної відповідальності, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставини, які пом`якшують покарання згідно із ч. 1 ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, з огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку, вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у межах санкцій частин статей обвинувачення, а саме: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, слід призначити із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, призначаючи обвинуваченій покарання за вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які встановлена частиною першої статті 357 КК України, суд не вбачає доцільності у призначенні інших видів покарань, передбачених санкцією частини першої статті 357 КК України, а саме у виді штрафу або пробаційного нагляду, оскільки такі не відповідатимуть характеру та ступеню тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також не призведуть до його перевиховання та виправлення, а тому у такому випадку не буде досягнуто мети застосування покарання.

Окрім цього, підстав для застосування положень статті 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у вказаному конкретному випадку суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких, норми, передбачені даною статтею можуть бути застосовані, тобто у зв`язку з відсутністю кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

4.1. Рішення про порядок відбування обвинуваченою ОСОБА_4 призначеного покарання

Приймаючи рішення про порядок відбування обвинуваченою ОСОБА_4 призначеного покарання суд враховує те, що положення статті 75 КК України наділяють суд дискреційними повноваженнями при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років визначити, із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомостей про особу винного та інших обставин кримінального провадження, чи можливе виправлення засудженого без реального відбування покарання.

Відтак, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи обвинуваченої, яка беззаперечно в повному обсязі під час допиту в судовому засіданні визнала свою вину у вчиненому, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії, покласти на неї передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції обвинуваченого ОСОБА_4 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю два роки, який буде достатнім для того, щоб остання довела своє виправлення, а покладення на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченої.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

5.1. Вирішення питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні

При вирішенні питання про долю речових доказів і документів у даному кримінальному провадженні, суд керується положеннями п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, визнаний таким постановою дізнавача СД Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 від 06.05.2024, необхідно повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 , який отримав власну банківську карту видану АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 на зберігання згідно з розпискою від 14.05.2024.

6. Вирішення інших питань

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільні позови не пред`являлися. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 100, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст. 50, 61, 63, 65 - 67, 185, 357 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити їй за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 357 КК України, більш суворим, призначеним даним вироком за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 за кримінальними правопорушеннями, передбаченими ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженої.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України:

- речовий доказ у кримінальному провадженні: банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , який відповідно до розписки від 14.05.2024 зберігається у ОСОБА_6 , - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили;

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя

Котовського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_8