ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 621/1200 /22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп /818/1987 /24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: продовження тримання під вартою обвинуваченому
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме самої обвинуваченої ОСОБА_7 , належним чином повідомленої про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи не від кого не надходило, розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000120 від 20.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові, громадянки України, з неповною середньою освітою, не працюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , яка проживає в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судима: 1) вироком Апеляційного суду Харківської області від 02.09.2009 за пунктом 2 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 10 (десять) років; звільнена 08.11.2018 за відбуттям строку покарання; 2)вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.06.2022 за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

Яка звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Обвинуваченій ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 13.10.2024 року, включно, без визначення застави.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині продовження строку тримання під вартою, обвинувачена подала апеляційну скаргу, в якій просить переглянути можливість застосування відносно неї більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог, обвинувачена вказує на відсутність підтвердження обґрунтованості вчинення нею кримінального правопорушення, недоведеність вини. Зазначає, що судовий розгляд триває понад два роки. Просить врахувати наявність у неї двох малолітніх дітей, матері пенсіонерки та змінити їй запобіжний захід на домашній арешт.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Захисник обвинуваченої підтримав апеляційну скаргу обвинуваченої та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення залишити без змін.

Обвинувачена в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату та час розгляду апеляційної скарги, будь-яких заяв, які б свідчили про неможливість розгляду справи за її відсутністю не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю обвинуваченої, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, що відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки апеляційна скарга обвинуваченої не стосується погіршення її становища.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, доводи захисника обвинуваченої та думку прокурора, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та відомості, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів провадження вбачається, що до Зміївського районного суду Харківської області для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000120 від 20.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, згідно якого вона обвинувачується в умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство за наступних обставин.

28 квітня 2022 року, близько 09:30 години, у будинку АДРЕСА_2 , під час розпивання спиртних напоїв у ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , реалізуючи який, ОСОБА_7 , нижньою частиною скляної пляшки, об`ємом 0,75 л, нанесла ОСОБА_9 не менше двох ударів в область потилиці, після чого, кухонним ножем нанесла колото-ріжучою частиною три прицільних удари по тулубу, чим спричинила останньому проникаючі сліпі колото-різані поранення грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини, відкриту черепно-мозкову травму, що ускладнились настанням гострої крововтрати та призвело до смерті ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 23.06.2022 відносно обвинуваченої ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у виді тримання на строк до 28.07.2022, включно, без визначенням застави, який в подальшому неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою суду до 17.08.2024.

У зв`язку з цим, прокурор звернувся з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , на 60 днів, з метою забезпечення кримінального провадження, мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченої під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та у такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно даної обвинуваченої, суд врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України, а також особу обвинуваченої, яка раніше судима за вчинення злочинів передбачених п.2 ч.2 ст.115 КК України та ч.2 ст.185 КК України, одружена, не працює, що вказує на відсутність таких соціальних зв`язків, які реально гарантують належну поведінку обвинуваченої. При цьому, суд вважав, що наявність малолітньої дитини у ОСОБА_7 , не є гарантом її належної процесуальної поведінки, так як відомості щодо особи обвинуваченої свідчать про відсутність стандартів поведінки, що притаманна матері та врахував факт того, що злочин який інкримінується ОСОБА_7 , вчинений нею у стані вагітності. Крім того, факт наявності малолітнього сина у ОСОБА_7 суд вважав не безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а посилання сторони захисту щодо перебування дитини ОСОБА_7 на утриманні у сторонніх осіб, суд оцінив як не обґрунтовані та не підтверджені будь-яким об`єктивними даними.

Суд вважав, що факт наявності постійного місця реєстрації та проживання також не вказує на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , так як з огляду на відомості про особу обвинуваченої та встановлені ризики, не гарантує її належну процесуальну поведінку.

З урахуванням стадії кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, а також фактичних обставин кримінального правопорушення, які вказано в обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

У зв`язку з вищевикладеним, суд обґрунтовано дійшов висновку, що у зв`язку з існуванням даних ризиків та з метою їх запобігання, а також для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, з урахуванням сукупності обставин, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченій в разі визнання винуватою у кримінальному правопорушення, у вчиненні яких вона обвинувачується, з урахуванням суспільної небезпеки інкримінованого, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності на даній стадії судового провадженні підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченої.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченою переховуватися від суду або вчинити інший злочин, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення може вдатися до відповідних дій. При цьому, слід урахувати, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, внаслідок чого, даний ризик є актуальним.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням обставин вчинення обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення, а саме того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нею умисного особливо тяжкого злочину проти життя людини, що згідно ст.3 Конституції України, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю і в кримінально-правовому аспекті ці посягання визнаються одними з найнебезпечніших, а також з урахуванням розміру покарання, яке може бути призначене обвинуваченій, в разі визнання винуватості , може свідчити про те, що обвинувачена може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

З урахуванням відомостей і конкретних обставин вчинення злочину, який інкримінується обвинуваченій, виходячи зі змісту формулювання обвинувачення, зокрема, вчинення кримінального правопорушення у під час вживання алкогольних напоїв, вчинення обвинуваченою інкримінованого злочину, як особою, що раніше вчинила аналогічний злочин, відсутність моральних принципів та стійких соціальних зв`язків, не виключена можливість ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість обвинувачення підтверджується фактичними доказами, що містяться в матеріалах провадження. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим та не ефективним.

Порядок розгляду судом клопотання про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження та характеру дій, які інкримінуються обвинуваченій, а саме того, що вона обвинувачується у вчиненні злочину проти життя людини, яка, відповідно до ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю і в кримінально-правовому аспекті ці посягання визнаються одними з найнебезпечніших, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З висновками суду щодо доведеності продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої, погоджується і колегія суддів.

Твердження в апеляційній скарзі щодо наявності у обвинуваченої малолітньої дитини постійного місця проживання, в даному випадку, не мінімізують наявність вказаних ризиків, до того ж, ці обставини існували на час здійснення обвинуваченою інкримінованих їй дій і не стали стримуючим фактором від вчинення таких дій.

Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими прокурор обґрунтовував в суді першої інстанції та мотивує при апеляційному розгляді, необхідність продовження такого запобіжного заходу, як тримання даної особи під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченої та обставин кримінального провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та відсутності підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги обвинуваченої.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст.7, 176-206, 331,392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 422-1, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 15.08.2024 року про продовження щодо обвинуваченої за п.13 ч2 ст.115 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 13.10.2024 року, включно, без визначення застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченої, - залишити без задоволення.

Звернути увагу суду першої інстанції на надто тривалий строк розгляду даної справи в суді, в порушення ст.28 КПК України, що може свідчити про безпідставне затягування судового процесу та, як наслідок, суттєвого порушення процесуальних прав учасників на справедливий розгляд та вирішення справи у розумні строки і може свідчити про низький рівень організації судочинства.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3