490/2047/24 15.11.2024
н/п 1-кп/490/644/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кп/490/644/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0001704 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, українця, громадянина України, працюючого приймальником товарів у ТОВ "АТБ-маркет", одруженого, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.12.2023р. близько 18:00 год. ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 знаходились за місцем їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час ОСОБА_7 влаштував між ними словесний конфлікт, який перейшов у сварку, в ході якої ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 удар рукою в потиличну область голови, а в подальшому, утримуючи в руці складний ніж, почав йому погрожувати фізичною розправою.

Сприймаючи вказані погрози реально, захищаючи своє життя та здоров`я від вказаних насильницьких дій, ОСОБА_4 побіг на кухню, де взяв кухонний ніж та ним почав відмахуватись від нападника, таким чином відігнавши його з приміщення кухні в коридор, а далі у житлову кімнату. В цей час ОСОБА_7 продовжував спроби нанести удари ОСОБА_4 як руками, так і ножем.

Перебуваючи у вказаній житловій кімнаті, ОСОБА_7 , утримуючи в руці складний ніж, продовжував наносити удари ОСОБА_4 , а останній намагався відбитись від нападу, зокрема відмахуючись кухонним ножем. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на припинення нападу шляхом спричинення тілесного ушкодження. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 , утримуючи в правій руці кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, наніс ОСОБА_7 один удар вказаним ножем в область правого стегна, пошкодивши йому стегнову артерію та стегнову вену.

Після завданого удару ножем, ОСОБА_7 виштовхав з житлової кімнати ОСОБА_4 в коридор, зачинив за собою кімнатні двері на замок та залишався там, поки не помер від отриманого тілесного ушкодження.

Смерть ОСОБА_7 настала внаслідок одного сліпого колото-різаного поранення правого стегна з пошкодженням стегнової артерії та стегнової вени, що супроводжувалось масивною зовнішньою кровотечею, з подальшим розвитком геморагічного шоку.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 пояснив, що на той час мешкав у двокімнатній квартирі разом із сином ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_6 . Син раніше вживав наркотики, від чого проходив лікування та стверджував, що кинув. Однак з його неадекватної поведінки були припущення вважати, що це не так. Оскільки ОСОБА_7 не працював, то жив за рахунок батьків й постійно вимагав кошти, внаслідок чого виникали систематичні конфлікти.

Так, 21.12.2023р. ОСОБА_4 повернувся з нічної зміни та йому було необхідно їхати до колишнього місця роботи за грошима, однак коштів на проїзд не мав, тому пішов до магазину, де працювала його дружина, щоб взяти у неї трохи грошей. Прийшовши до магазину, помітив, що у приміщенні вже перебуває син та свариться з дружиною. З контексту ОСОБА_4 зрозумів, що сварка відбувається з приводу грошей. Побачивши батька ОСОБА_7 почав йому погрожувати, сказав: "Я поки тебе не чіпаю, однак бережися". В подальшому ОСОБА_4 взяв у дружини гроші на проїзд та поїхав на колишню роботи отримати заборгованість з заробітної плати.

Пізніше, того ж дня, повернувся з роботи, зайшов на роботу до дружини, віддав їй зарплатню та поїхав додому. Вдома, в кімнаті сина було темно, таким чином ОСОБА_4 вирішив, що він відсутній, за такого взяв куртку, щоб піти на вулицю погуляти. Раптом з кімнати вибіг ОСОБА_7 . Він був одягнутий в куртку та джинси. Одразу почав у грубій нецензурній формі пред`являти ОСОБА_4 якісь претензії. На що ОСОБА_4 вирішив не реагувати та пішов у напрямку виходу з квартири. Та в наступний момент отримав удар у потиличну частину голови. Розвернувшись, ОСОБА_4 побачив, що син тримає у руці ніж й в подальшому вільною рукою продовжив наносити ОСОБА_4 удари в обличчя. Намагаючись відбитись, ОСОБА_4 побіг на кухню, взяв кухонний ніж та почав ним відмахуватись, таким чином відганяючи від себе сина. Трохи відігнавши ОСОБА_7 , ОСОБА_4 знову розвернувся та хотів піти, однак ОСОБА_7 схватив його та продовжив наносити удари. В ході цього, захищаючись та відбиваючи удари сина, сталося так що ОСОБА_4 потрапив йому ножем в ногу. Після цього конфлікт перемістився у коридор, де ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вже просто кричали один на одного. Таким чином увесь конфлікт тривав близько 20-30 хвилин.

Надалі ОСОБА_7 пішов до своєї кімнати та зачинився зсередини на замок. ОСОБА_4 , розуміючи що у сина серйозне поранення, намагався йому надати першу медичну допомогу. Однак ОСОБА_7 двері не відчиняв. ОСОБА_4 спробував їх вибити, однак не вдалося. Швидку викликати одразу не зміг, так як його телефон перебував у ремонті, за такого пішов до сусідів та останні зателефонували до швидкої.

Лише коли приїхали поліцейські, тоді останні вибили двері. Однак ОСОБА_7 вже не подавав ознак життя, а працівники швидкої констатували смерть.

На підставі викладеного ОСОБА_7 вказав, що не мав умислу наносити сину тяжке тілесне ушкодження, лише оборонявся ножем від нього, відбиваючи удари та сталося так, що останній сам наштрикнувся на лезо ножа, тобто фактично вважав свої дії вчиненими з необережності.

Окрім власних пояснень обвинуваченого його провина доводиться сукупністю досліджених доказів, а саме:

- поясненнями допитаної в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка вказала, що 21.12.2023р. зранку її син - ОСОБА_7 поїхав на роботу - до терміналу "Нової пошти", де нещодавно влаштувався. ОСОБА_6 в цей час працювала в магазині (за 10 хвилин пішки від дому), де підміняла іншу жінку. Неочікуване до магазину прийшов ОСОБА_7 та в грубій формі почав вимагати, щоб вона купила йому сигарети. На цьому ґрунті між ними відбулась сварка. В ході конфлікту до магазину зайшов ОСОБА_4 , якому вона дала гроші на проїзд. Вказане ще більше розлютило ОСОБА_7 та вона змушена була викликати поліцію. До приїзду поліції син пішов в невідомому напрямку.

Пізніше, того ж дня їй зателефонували з поліції, сказали йти додому, нічого не пояснюючи. Біля будинку стояв автомобіль швидкої допомоги. В тамбурі було багато працівників поліції та в приміщення квартири її не пускали.

Окрім наведеного ОСОБА_6 додала, що син рідко вживав алкогольні напої, того дня також був тверезий, а його агресивна неадекватна поведінка є наслідком реакції психіки від зловживання наркотичними засобами в минулому. На підставі цього син неодноразово влаштовував конфлікти з батьком, що нерідко супроводжував словесними приниженнями, погрозами та застосуванням фізичної сили. Наприклад в одному випадку ОСОБА_7 побив батька трубою від пилососа, в другому випадку - палицею. ОСОБА_6 намагалась захистити чоловіка, одного разу син її навіть вдарив, однак більшою мірою змушена була звертатись за допомогою до працівників поліції, оскільки ОСОБА_7 раніше займався боксом, за такого ані вона, ані батько фізично не могли йому протидіяти;

- протоколом обшуку від 21.12.2023р. за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого, в одній із житлових кімнат, поряд із трупом ОСОБА_7 було виявлено зокрема предмет зовні схожий на складний ніж; плями речовини бурого кольору, схожої на кров; предмет зовні схожий на кухонний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами речовини бурого кольору, схожої на кров;

- висновком експерта №1128 від 22.01.2024р. в ході проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , згідно якого було встановлено, що на тілі останнього наявні тілесні ушкодження у вигляді двох саден на спинці носу, під нижньою повікою правого ока, синця та припухлості м`яких тканин в лівій потиличній області (утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею), поверхневої рани в ділянці кінцевої фаланги першого пальця лівої кисті (утворилась від дії гостро-ріжучого предмету, не виключно ножа). По ступеню тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до легких. В момент нанесення тілесних ушкоджень поза потерпілого могла змінюватись. Наявність поверхневої рани в ділянці кінцевої фаланги першого пальця лівої кисті не виключає можливості утворення в момент боротьби або самозахисту ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду від 22.12.2023р. та фототаблиці до нього, згідно яких було оглянуто труп ОСОБА_7 та на тілі останнього, на внутрішній поверхні правого стегна, на межі середньої та нижньої третини виявлено рану, розташовану косо-вертикально, на відстані 63 см від правої підошовної поверхні стопи; кінці рани направлені на 10 та 5 годин умовного циферблату; один кінець загострений, протилежний кінець заокруглений; краї рани рівні та не осаджені; нижній край рани скошений; верхній край рани нависає; розмір рани 1,5х6 см. Окрім того в ході огляду трупу будь-яких інших зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено.

- висновком експерта №3024 від 29.02.2024р. в ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , згідно якого встановлено, що на тілі виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани на внутрішній поверхні правого стегна на межі середньої та нижньої третини з пошкодженням судинно-нервового пучка. Хід та направлення раньового каналу: шкіра, підшкірно-жирова клітковина, м`яз правого стегна, магістральні судини (права стегнова артерія та вена), де йде затухання. Довжина раньового каналу 9-9,5 см; йде спереду назад, знизу доверху, справа наліво (відносно потерпілого).

Вказане ушкодження є прижиттєвим та з огляду на його морфологічні особливості, є колото-різаним, утворилось від однократної дії плаского колюче-ріжучого предмета, що має відносно гостру ріжучу крайку. За ступенем тяжкості вищевказане поранення має ознаки тяжкого та має прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

З огляду на тяжкість пошкодження, смерть потерпілого настала безпосередньо після заподіяння ушкодження, через деякий час вирахуваний не більш як декілька десятків хвилин.

Зважаючи на локалізацію та направлення раньового каналу рани, вказане тілесне ушкодження могло утворитись в момент заподіяння ушкодження, коли потерпілий знаходився у вертикальному положенні, повернутий передньою поверхнею тіла до нападника.

Не виключно, що в момент заподіяння ушкодження потерпілий міг у короткий проміжок часу здійснювати активні дії (пересуватись, бігати, ходити, кричати тощо).

При судово-медичному дослідженні на тілі ОСОБА_7 характерних пошкоджень, які б свідчили про боротьбу чи самозахист не виявлено. Етилового спирту у крові трупа не виявлено;

- відомостями з бази даних на особу ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, згідно яких вбачається, що за період з 14.06.2021р. по 02.12.2023р. ОСОБА_7 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП (домашнє насильство) вісім разів. Відповідно до наданої прокурором таблиці "Єдиний облік" зі служби "102", вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 неодноразово звертались до працівників поліції у зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 домашнього насильства.

Окрім того в ході досудового розслідування було проведено слідчий експеримент за участі ОСОБА_4 , який розказав та показав обставини вчиненого правопорушення. Зокрема ОСОБА_4 пояснив, що конфліктні відносини між ОСОБА_4 й матір`ю з однієї сторони та сином з іншої триває вже близько п`яти років. Конфліктні ситуації найрізноманітніші, а востаннє ОСОБА_8 "злетів з катушок". Того дня, вдень, коли дружина давала ОСОБА_4 гроші на проїзд, на той момент син також перебував в магазині й влаштував конфлікт. Вже після повернення, ОСОБА_4 дізнався, що дружина навіть викликала поліцію, однак син пішов до приїзду правоохоронців, напевно злякавшись.

Ввечері того ж дня ОСОБА_4 віддав в магазині дружині зарплату та пішов додому. Зайшов в квартиру, переодягнувся. Заглянув у кімнату, не знав що син перебуває всередині, оскільки там було темно. В саму кімнату ОСОБА_4 не заходив. Вже потім, після початку конфлікту зрозумів, що син лежав на дивані, який був розкладений біля вікна.

На початок конфлікту ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. За сина не може сказати, запаху алкоголю не відчував, оскільки має порушення нюху, однак син явно був "не в собі".

Коли ОСОБА_4 перебував в коридорі, син вскочив, вибіг в коридор та почав погрожувати ОСОБА_4 . Після короткої словесної перепалки ОСОБА_4 розвернувся спиною до сина, в напрямку вихідної двері, маючи намір вийти з квартири. Та в цей момент отримав удар в область потилиці ззаду зліва. Від отриманого удару ОСОБА_4 ледве не впав, однак втримався на ногах, прийшов до тями та повернувся обличчям до сина. Помітив, що він тримає в руці ніж зеленого кольору, не пам`ятає якого виду, однак точно не кухонний, розміром близько 10 см. Тримаючи ніж в руці, син почав рух в напрямку ОСОБА_4 . На вказане ОСОБА_4 розвернувся та побіг на кухню. Син побіг за ним. ОСОБА_4 з підставки для ножів взяв у праву руку кухонний ніж з дерев`яною рукояткою та почав ним махати, таким чином відганяючи сина.

Під час того як син тримав ніж, він висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_4 , точних погроз не пам`ятав, оскільки була стресова ситуація, однак такі були, оскільки вже давно та неодноразово син погрожував ОСОБА_4 фізичною розправою.

Можливості вийти з квартири ОСОБА_4 не мав, оскільки як тільки він намагався це зробити, син починав його бити руками та ногами, за одяг відтягувати назад, при цьому постійно тримаючи ніж в руці.

Таким чином, махаючи ножем, ОСОБА_4 відігнав сина до його кімнати, де він перебував спочатку. Далі ОСОБА_4 повторно спробував залишити приміщення квартири, однак син почав знову його бити. Таким чином перебуваючи обличчям одне до одного, син наносив ОСОБА_4 удари руками та ногами, а ОСОБА_4 тримав ніж в правій руці, лезом до низу, відбивав удари зокрема ногами цим ножем. Сталось так, що син, наносив удар правою ногою та фактично наштрикнувся на ніж. Тобто удар ножем прийшовся зверху вниз в частину ноги вище коліна. Якої сили був удар ножем не пам`ятає у зв`язку із стресовою ситуацією, пам`ятає що просто відбивався від ударів сина.

Після цього удару син ще продовжив бити ОСОБА_4 , який позадкував, та вони перемістились в коридор. Після цього ОСОБА_7 відштовхнув ОСОБА_4 , а сам повернувся до кімнати та зачинив двері за собою.

ОСОБА_4 намагався допомогти сину, пробував вибити двері, однак не зміг. Приблизно через 10 хвилин після того як син зачинився в кімнаті, ОСОБА_4 вийшов з квартири та попрохав сусідів викликати швидку. Лише коли приїхали працівники поліції, то один з поліцейських зміг вибити двері.

Після того як двері вибили, в кімнату зайшли поліцейські та швидка, сам ОСОБА_4 до кімнати не заходив та не бачив чи подавав ознаки життя син. Зелений ніж, який був у сина лежав на полу разом із тим ножем, який тримав ОСОБА_4 .

Окрім наведених пояснень ОСОБА_4 показав, що син наносив удар правою ногою, приблизно на рівні трохи нижче пояса ОСОБА_4 , у напрямку лівої сторони стегна. В цей час ОСОБА_4 тримав ніж у правій руці, лезом вниз, приблизно на рівні свого поясу. Та в момент удару ногою, опускав ніж зверху вниз у внутрішню поверхню стегна сина.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 пояснив, що 22.12.2023р. проводив судово-медичну експертизу трупу ОСОБА_7 , в ході якої було встановлено, що його смерть настала внаслідок одного сліпого колото-різаного поранення правого стегна з пошкодженням стегнової артерії та стегнової вени, що супроводжувалось масивною зовнішньою кровотечею, з подальшим розвитком геморагічного шоку.

Рана має довжину 9,5 см, розташована на внутрішній поверхні правого стегна на межі середньої та нижньої третини, на висоті 63 см від підошвеної частини стопи.

Встановлені характеристики раньового каналу свідчать про те, що механізм її утворення можливий за обставин коли потерпілий та нападник перебувають у вертикальному положенні (стоячи) обличчям один до одного; при цьому нападником наноситься удар ножем, лезом вверх, у напрямку удару знизу-вверх, справа-наліво. З огляду на конфліктну ситуацію та нестатичні рухи її учасників, можливо казати про те, що у потерпілого в момент отримання поранення могла бути злегка припіднята від підлоги нога, однак не у такому положенні як вказав обвинувачений, або у випадку якщо нападник зробив шаг назад, змістивши центр тяжіння тіла та наніс такий удар.

Можливість утворення наявного пошкодження без прикладання сили з боку нападника, за умови нанесення потерпілим удару ногою знизу-вверх та подальшого контактування з лезом ножа, повернутим донизу, - є малоймовірним. Про вказане свідчить зокрема довжина раньового каналу - 9,5 см, яка є доволі суттєвою, та задля утворення якої нападником було прикладене доволі достатнє зусилля аби подолати тканину одягу (джинсові штани), шкіру, м`язову та жирову тканину й досягти артерії; а головне, що в такому випадку напрямок раньового каналу йшов би зверху вниз, а не навпаки як було встановлено в ході дослідження.

Таким чином експерт категорично заперечив можливість утворення тілесного ушкодження шляхом необережного "наштрикування на ніж" потерпілим (з огляду на довжину раньового каналу), а також заперечив положення ножа в руці обвинуваченого (лезом вниз згідно слідчого експерименту), оскільки раньовий канал має направлення знизу-вверх.

Надаючи оцінку дослідженим доказам, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до обвинувачення, дії ОСОБА_4 кваліфіковано як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за обставин того, що останній, утримуючи в правій руці кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, підійшов до ОСОБА_7 та наніс йому один удар вказаним ножем в область правого стегна, пошкодивши йому стегнову артерію та стегнову вену. Після завданого удару ножем, ОСОБА_7 пройшов до однієї з кімнат квартири, в якій помер.

Однак наведене обвинувачення не відповідає обставинам з досліджених доказів у справі, згідно яких є обґрунтовані підстави вважати, що:

- конфлікт розпочав першим ОСОБА_7 та саме він був нападником;

- з огляду на виявлені в кімнаті з трупом два ножі, вбачається що в ході нападу потерпілий застосовував складний ніж, а ОСОБА_4 в свою чергу відбивався від нападу, захищаючись кухонним ножем, під час чого спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_7 ;

- згідно висновку експерта №1128 від 22.01.2024р. поверхнева рана в ділянці кінцевої фаланги першого пальця лівої кисті не виключає можливості утворення в момент боротьби або самозахисту ОСОБА_4 ;

- згідно висновків експертів №3024 від 29.02.2024р. та №1128 від 22.01.2024р. у ОСОБА_7 окрім поранення стегна відсутні інші тілесні ушкодження, в той час як у ОСОБА_4 виявлені ушкодження у виді саден на спинці носу, під нижньою повікою правого ока, синця та припухлості м`яких тканин в лівій потиличній області, поверхневої рани в ділянці кінцевої фаланги першого пальця лівої кисті, - що свідчить про те, що у конфліктній ситуації ОСОБА_7 мав перевагу;

- згідно пояснень ОСОБА_6 , ОСОБА_7 навіть після лікування наркотичної залежності, поводив себе агресивно й неадекватно, постійно влаштовував конфлікти з батьком, застосовував до нього фізичне насилля - сукупність наведених обставин підтверджує пояснення обвинуваченого, що в ситуації конфлікту від 21.12.2023р. нападником був ОСОБА_7 , в ході нападу застосовував складний ніж, а ОСОБА_4 захищався.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що під час конфлікту ОСОБА_4 перебував у стані оборони, за такого його дії не можуть бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, а підлягають кваліфікації виходячи з оцінки дій в межах необхідної оборони або як її перевищення.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Під суспільно небезпечним посяганням слід розуміти спробу заподіяти шкоду охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, або іншої особи, суспільним інтересам або інтересам держави. До таких інтересів належать: життя, здоров`я, особиста і статева свобода, честь і гідність особи, власність, недоторканність житла, а також інші права і законні інтереси особи, яка захищається, або іншої особи.

Кінцевою метою дій того, хто захищається, є захист вищезазначених цінностей. Ця мета досягається шляхом відвернення чи припинення посягання. Захист при необхідній обороні виявляється тільки в активних діях, які за зовнішніми ознаками можуть співпадати з ознаками тих діянь, які передбачені КК України (наприклад, заподіяння тілесних ушкоджень).

У тому випадку, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання заподіяти шкоди потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватися на загальних підставах.

Визначення стану необхідної оборони в кожному конкретному випадку повинно оцінюватися судом із врахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, підтверджених належними та допустимими доказами.

Так, з пояснень потерпілої ОСОБА_6 , протоколу обшуку від 21.12.2023р. за адресою місця події, висновку експерта №1128 від 22.01.2024р. судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , відомостей з бази даних ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області щодо ОСОБА_7 та витягу викликів служби "102" підтверджується:

- систематичність та неодноразовість насильницьких дій з боку ОСОБА_7 щодо батьків (більшою мірою щодо ОСОБА_4 ) як у вигляді словесних принижень, так і погроз та безпосередньо застосування фізичного насильства;

- неврівноважена поведінка ОСОБА_7 , спричинена зловживанням наркотичних речовин у минулому, яка сприяла виникненню конфліктів та ступеню їх розвитку;

- застосування ОСОБА_7 в ході конфліктів підручних засобів для нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (у деяких випадках - труби від пилососу та палиці);

- неможливість батьків у більшості випадків владнати конфлікт власними силами та потребу звертатись до працівників поліції, зважаючи на молодий вік сина, його спортивне минуле;

- обставини того, що ще вдень 21.12.2023р. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині, за місцем роботи матері, влаштував словесний конфлікт з батьками з малозначного приводу, поводив себе агресивно та був розлючений тим, що ОСОБА_6 дала гроші ОСОБА_4 , а не йому. Самостійно конфлікт не припинив, поки ОСОБА_6 не викликала працівників поліції, а останній покинув місце події. Тобто фактично вже в першій половині дня ОСОБА_7 створив підґрунтя для подальшого конфлікту;

- обставини того, що ОСОБА_7 на момент конфлікту мав при собі складний ніж, привів його у готовність та безпосередньо застосовував його відносно ОСОБА_4 , спричинивши тілесне ушкодження пальця;

- обставини того, що ОСОБА_7 застосовував щодо ОСОБА_4 фізичну силу, наносячи йому удари зокрема в область голови. Тілесне ушкодження на потиличній частині голови свідчить про те, що ОСОБА_4 повертався до ОСОБА_7 спиною, що узгоджується із поясненнями обвинуваченого про те, що він намагався на початку та в ході конфлікту його уникнути, залишити помешкання квартири, однак не міг цього зробити, у зв`язку із нанесенням йому ударів сином, як тільки він розвертався від нього.

Таким чином, надаючи правову оцінку діям обвинуваченого на предмет їх спрямованості "в умовах необхідної оборони", зважаючи на вищевикладені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , з огляду на попередню систематичну насильницьку поведінку щодо нього з боку сина (іноді із застосуванням підручних засобів для нанесення тілесних ушкоджень); неврівноваженість та агресивність ОСОБА_7 як чинник створення конфліктних ситуацій та супроводжуючий фактор ступеню і варіацій їх протікання; розуміючи серйозність та реальність застосування ОСОБА_7 утримуваного в руці складного ножа, приведеного у розкладений стан; перебуваючи у закритому просторі приміщення квартири, що ускладнювало безперешкодну можливість ОСОБА_10 уникнути конфлікту; активні дії з боку ОСОБА_7 відносно ОСОБА_4 зокрема у вигляді нанесення ударів в область голови останнього, спрямовані на реалізацію бажання продовжувати конфлікт - вбачається, що ОСОБА_4 цілком очікувано та об`єктивно сприймав ситуацію, яка склалась та дії ОСОБА_7 як загрозу для свого життя та здоров`я і діяв відповідним чином.

Отже усі дії ОСОБА_4 відносно потерпілого з моменту як він взяв до руки кухонний ніж та захищаючи своє життя й здоров`я, відганяв ним ОСОБА_7 і до моменту спричинення ОСОБА_7 тілесного ушкодження у внутрішню частину правого стегна - судом розцінюються як дії в умовах необхідної оборони в межах ч. 1 ст. 36 КК України.

Оцінюючі подальші дії ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Так, згідно протоколу огляду трупу від 22.12.2023р. та фототаблиці до нього; висновку експерта №3024 від 29.02.2024р. судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , пояснень експерта ОСОБА_9 встановлено, що механізм спричинення ОСОБА_7 тілесного ушкодження за версією обвинуваченого є технічно неспроможним.

Таким чином з сукупності досліджених доказів слідує наступне:

- ОСОБА_4 , увесь час конфлікту тримаючи в руках кухонний ніж, доволі вдало захищаючись ним шляхом відмахування від нападу переважаючого у силі та фізичних характеристиках ОСОБА_7 , зміг відігнати останнього спочатку з кухні в коридор, а далі з коридору в житлову кімнату;

- обраною тактикою самозахисту ОСОБА_7 міг ефективно продовжувати й надалі стримувати напад ОСОБА_7 досить тривалий час;

- перебуваючи у вказаній житловій кімнаті, ОСОБА_4 мав простір маневрувати від нападу, в тому числі відступаючи назад в коридор. Тобто не будучи обмеженим у пересуванні, у нього не виникало потреби застосовувати більш кардинальні заходи самозахисту;

- не скориставшись наявною можливістю відступу, або продовження оборони шляхом відмахування ножем, ОСОБА_4 навпаки вирішив контратакувати, провів наступальну дію та наніс ОСОБА_7 цілеспрямований та доволі потужний удар кухонним ножем, утримуваним лезом догори, у внутрішню поверхню правого стегна, спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження

На підставі викладеного, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 хоч і знаходився у стані необхідної оборони, однак перевищив її межі, оскільки умисно заподіяв тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту, а за такого його дії слід кваліфікувати як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, а саме: умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

При призначенні покарання обвинуваченій суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я іншої особи; бере до уваги особу обвинуваченого, який працевлаштований, одружений, має постійне місце мешкання та міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.

Окрім того судом враховано відсутність обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено, судові витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України наступним чином:

- письмові докази залишити у матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки "Самсунг" - повернути матері потерпілого - ОСОБА_6 ;

- складний ніж; ніж з дерев`яною рукояткою; змиви речовини бурого кольору з килима; змиви речовини бурого кольору з підлоги; куртку синього кольору; кофту сірого кольору із плямою речовини бурого кольору; штани темно-синього кольору із плямами речовини бурого кольору; чоловічі чоботи коричневого кольору; змиви з рук ОСОБА_4 ; зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_4 - знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

На підставі ст. 59-1 КК України встановити обвинуваченому ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- письмові докази залишити у матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки "Самсунг" - повернути матері потерпілого - ОСОБА_6 ;

- складний ніж; ніж з дерев`яною рукояткою; змиви речовини бурого кольору з килима; змиви речовини бурого кольору з підлоги; куртку синього кольору; кофту сірого кольору із плямою речовини бурого кольору; штани темно-синього кольору із плямами речовини бурого кольору; чоловічі чоботи коричневого кольору; змиви з рук ОСОБА_4 ; зрізи нігтьових пластин з рук ОСОБА_4 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1