КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/8971/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/4907/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , апеляційними скаргами ОСОБА_6 та апеляційними скаргами ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року,

за участю:

власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт на вилучені 08 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_11 , в межах кримінального провадження № 0000442 від 08.04.2024 року, в ході обшуку автомобіля марки та моделі GMC TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, документи та транспортний засіб, а саме:

- посвідчення волонтера Печерської районної організації КМО ТЧХУ

у кількості 18 шт.;

- довідка КМВА № 571 від 06.07.2022 щодо використання спеціальних сигналів (світлових та звукових) на 1 арк.;

- витяг з ЄДР підприємств та організацій України від 15.10.2022 на 1 арк.;

- довідка Подільської районної в місті Києві військової адміністрації на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- наказ № 164 від 23.03.2017 Про затвердження Інструкції про порядок використання норм міжнародного гуманітарного права у ЗСУ;

- акт передачі-приймання гуманітарної допомоги на 1 арк.;

- обліковий лист Печерської РО ЧХУ у м. Києві на 1 арк. у вигляді посвідчення № НОМЕР_11 помічника військового капелана, видана військовим капеланом м. Києва на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- посвідчення СИА № НОМЕР_9 Міжнародної поліцейської автомобільної корпорації на 1 бланку;

- посвідчення журналу «Вісник МТТА» на ім`я ОСОБА_6 (кореспондент) VS № НОМЕР_10;

- посвідчення Печерської РО ТЧХУ в місті Києві, як спеціаліста з антимінної безпеки на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.

- перепустка на автомобіль GMS TERRAIN д.н.з. НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- чорнові нотатки (перелік осіб, які потребують гуманітарну допомогу);

- логотип «Червоного Хреста»;

- диктофон «Оlympus pearlcorder S725» із касетою чорного кольору;

- диктофон «Оlympus pearlcorder Д400» золотого кольору;

- флешнакопичувачі у кількості 6 одиниць: «Transcend» 4Gb чорного кольору без ковпачка, XO-DK03 128Gb сірого кольору без ковпачка,

«Kingston 16Gb» сірого кольору, «Transcend» 64Gb сірого кольору,

«Kingston 128Gb» чорного кольору, TG 32Gb сірого кольору, Micro SD 86Gb Apacer;

- реєстратор «MIXZO HD»;

- рулон з логотипом «Червоного хреста» із пінцетом; бейдж з логотипом «Червоного Хреста» на ім`я ОСОБА_6 ; бланки без заповнених реквізитів у кількості 6 одиниць;

- грошові кошти у кількості 2 купюри номіналом 100 доларів США: KB81217605F та HI17145821A;

- мобільний телефон «Miui Global» 14.0.5 ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , чорного кольору;

- жилетка червоного кольору;

- прозорий поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору;

- скляна банка з залишками порошкоподібної речовини білого кольору;

- автомобіль марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , ключі від замка запалювання, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 рокута постановити нову ухвалу, якою частково відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в частині накладення арешту на:

- посвідчення волонтера Печерської районної організації КМО ТЧХУ

у кількості 18 шт.;

- довідка КМВА № 571 від 06.07.2022 щодо використання спеціальних сигналів (світлових та звукових) на 1 арк.;

- витяг з ЄДР підприємств та організацій України від 15.10.2022 на 1 арк.;

- довідка Подільської районної в місті Києві військової адміністрації на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- наказ № 164 від 23.03.2017 Про затвердження Інструкції про порядок використання норм міжнародного гуманітарного права у ЗСУ;

- акт передачі-приймання гуманітарної допомоги на 1 арк.;

- обліковий лист Печерської РО ЧХУ у м. Києві на 1 арк. у вигляді посвідчення № НОМЕР_11 помічника військового капелана, видана військовим капеланом м. Києва на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- посвідчення СИА № НОМЕР_9 Міжнародної поліцейської автомобільної корпорації на 1 бланку;

- посвідчення журналу «Вісник МТТА» на ім`я ОСОБА_6 (кореспондент) VS № НОМЕР_10;

- посвідчення Печерської РО ТЧХУ в місті Києві, як спеціаліста з антимінної безпеки на ім`я ОСОБА_6 на одному бланку ГО «Військові капелани» м. Києва на автомобіль GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ( НОМЕР_7 ) на 1 (одному) бланку;

- чорнові нотатки (перелік осіб, які потребують гуманітарну допомогу);

- позначка (наліпка) червоного хреста;

- диктофон «Оlympus pearlcorder S725» із касетою чорного кольору;

- диктофон «Оlympus pearlcorder Д400» золотого кольору;

- флешнакопичувачі у кількості 6 одиниць: «Transcend» 4Gb чорного кольору без ковпачка, XO-DK03 128Gb сірого кольору без ковпачка,

«Kingston 16Gb» сірого кольору, «Transcend» 64Gb сірого кольору,

«Kingston 128Gb» чорного кольору, TG 32Gb сірого кольору, Micro SD 86Gb Apacer;

- рулон з етикетками червоного хреста (наліпки);

- реєстратор «MIXZO HD WAR 0125530»;

- грошові кошти у кількості 2 купюри номіналом 100 доларів США: KB81217605F та HI17145821A;

- мобільний телефон «Miui Global» 14.0.5 ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , чорного кольору;

- жилетка червоного кольору з позначками та наліпками;

- автомобіль марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 .

На обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, що згідно до положень ст. 409 КПК Україниє підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції, оскільки таке порушення призвело до ухвалення необґрунтованого та несправедливого судового рішення.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, правову підставу для арешту майна, можливий розмір шкоди, завданої злочином, наслідки арешту майна для третіх осіб та розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилається на те, що враховуючи зміст доводів, зазначених в клопотанні прокурора, жодних аргументів, на основі яких можна встановити наявність конкретних підстав для арешту майна, яке зазначено в клопотанні, не наведено.

Також посилається на те, що в клопотанні прокурора необґрунтовано зазначено про необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні з посиланням на ч. 2 статі 170 КПК України.

В своєму клопотанні прокурор зазначає фабулу кримінального провадження, посилається на ст.ст. 98, 100, 170-172 КПК України, а також зазначає, що арешт потрібен для забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливості призначення експертиз, унеможливлення пошкодження, зміни та знищення речових доказів, а також для припинення та подальшого запобігання скоєнню злочинів аналогічним способом із використанням вищевказаних речових доказів.

Разом з цим, прокурором в судовому засіданні було долучено витяги з ЄРДР щодо внесення відомостей за ст.ст. 191, 358, 309, 435 КК України, а також висновок експертів щодо проведення фототехнічної експертизи знаків маркування на автомобілі. Однак, судом першої інстанції не встановлено та не досліджено, як саме вказані документи можуть бути доказом в рамках кримінального провадження.

Захисник зазначає, що згідно положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальнопротиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна встановлені у ст. 171КПК України, яка серед іншого зобов`язує учасників кримінального провадження, які звернулися з відповідним клопотанням, зазначити про мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а також, вказати на обставини, які дають підстави для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження своїх доводів.

Зазначає про те, що чинним кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

На думку скаржника, судом першої інстанції не надано оцінки тому, що в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах відсутні належні дані, які дають підстави вважати, що тимчасово вилучені під час обшуку речі та документи відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Також, судом першої інстанції не надано оцінки тому, що прокурор не довів обґрунтованість підозри та не навів достатність доказів, що вказують на обґрунтовану потребу в арешті речей та документів, які були тимчасово вилучені під час вказаного обшуку.

Посилається на те, що у відповідності до п. 1, 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування мають виправдовувати такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні прокурора.

Наголошує на тому, що станом на момент звернення прокурора з клопотанням про накладення арешту, жодній особі врамках кримінального провадження №0000442 від 08.04.2024 року підозра не вручена.

При цьому, прокурором не надано до свого клопотання жодних даних, які б давали підстави стверджувати, що вилучені під час обшуку речі та документи набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та мають доказове значення для кримінального провадження №0000442 від 08.04.2024 року.

Крім цього, прокурором не надано до суду жодної постанови про

проведення експертизи, яка стосується документів або технічних засобів.

Зазначає, що згідно із ч. 5 ст. 236 КПК України, обшук на підставі ухвали

слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення

мети обшуку.

Однак, слідчим в порушення вказаної норми права було проведено

обшук не в тому обсязі, який необхідний для досягнення мети, всупереч ухвалі

слідчого судді про проведення обшуку.

Як вбачається із фабули кримінального провадження, в рамках якого

надавався дозвіл на обшук, останнє здійснювалось за ч.4 ст.191 КК України, в

рамках якого для досягнення процесуальної мети, жодним чином неможливо

надавати оцінку вилученим під час обшуку автомобілю, речам та документам.

При цьому, слідчий суддя надав оцінку процесуальним потребам

кримінального провадження та чітко визначив межі проведення обшуку,

надавши дозвіл на виключний обсяг речей та документів для вилучення.

Крім цього, скаржник зазначає, що слідчий суддя не досліджував в повному обсязі докази в судовому засіданні.

Посилається і на те, що слідчий суддя фактично не дослідив і не оцінив достатність доказів, що призвело до безпідставного накладення арешту на майно.

Також, слідчий суддя оглянув тільки докази, долучені прокурором під час судового розгляду, а саме, витяги з ЄРДР та два висновки експертів, що підтверджує аудіозапис судового засідання від 02.07.2024 року.

Крім цього, слідчим суддею не забезпечено певний баланс між правами особи на вільне володіння майном та суспільним інтересом в порушення сталій практиці ЄСПЛ.

На думку апелянта, все зазначене вище у своїй сукупності беззаперечно свідчить про необґрунтованість накладення арешту, та про те, що висновки слідчого судді, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи, що, як наслідок, обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_8 подала апеляційні скарги, у яких просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 02.07.2024 року щодо автомобіля марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , ключів від замку запалювання автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Крім цього, просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції щодо арешту автомобіля марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , ключів від замку запалювання автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , і постановити нову ухвалу про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля, власнику ОСОБА_8 .

На обґрунтування апеляційних скарг ОСОБА_8 посилається на те, що матеріали справи № 752/8971/24 провадження № 1-кс/752/3914/24 не містять документів на підтвердження вжиття судом заходів щодо належного повідомлення власника майна, зазначеного в ухвалі підозрюваного ОСОБА_6 , який в цей час знаходився у слідчої ОСОБА_12 на врученні підозри.

При цьому, в ухвалі слідчого судді від 02.07.2024 року про арешт майна не наведено мотивів прийняття чи відхилення доводів слідчої судді щодо розгляду цього питання без виклику згаданих у частині першій статті 172 КПК України осіб, у тому числі й власника майна, а також за наявності або відсутності підстав для розгляду клопотання про арешт майна без виклику таких осіб.

Таким чином, клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею 02.07.2024 року без судового виклику вказаних осіб та без їхньої участі, що є істотним порушенням норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, всупереч імперативним вимогам статті 172 КПК України слідча суддя ОСОБА_1 не вжила заходів щодо повідомлення власника майна автомобіля, підозрюваної ОСОБА_8 , її захисника - адвоката ОСОБА_9 , власника іншого майна, підозрюваного ОСОБА_6 про розгляд клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку вищезазначеного автомобіля і особистого обшуку ОСОБА_6 , що зумовило порушення права сторони на справедливий суд.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що власник автомобіля ОСОБА_8 отримала оскаржувану ухвалу на 13 днів пізніше, з порушенням строку, встановленого частиною сьомою статті 173 КПК України.

Згідно з інформацією, яка міститься в ЄДРСР, електронну копію повного тексту ухвали слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва надіслано до ЄДРСР 17.07.2024 року, тобто з порушенням строку, встановленого частиною третьою статті 3 ЗУ «Про доступ до судових рішень», на 12 днів.

Також, ОСОБА_8 у скарзі посилається на те, що автомобіль GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 року випуску, придбано 04.04.2023 року, майже за 2 місяці до укладення шлюбу з ОСОБА_6 , а тому власником автомобіля є саме ОСОБА_8 .

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке обґрунтоване з посиланням на те, що власника майна не було повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна, а копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_8 отримала лише 15.07.2024 року.

У апеляційних скаргах на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року, поданих ОСОБА_6 , останній просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року та скасувати ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , ключів від замку запалювання автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції щодо арешту автомобіля марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_3 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , ключів від замку запалювання автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , постановивши нову ухвалу про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля, власнику ОСОБА_8 .

Також, просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині арешту грошових коштів у сумі 200 доларів СІІІА,мобільних телефонів «Міuі Global 14.0.5 IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 чорного кольору; диктофонів: «Olimpus pearlcorder S725» із касетою чорного кольору, «Olimpus pearlcorder Д400» із касетою золотого кольору, флешнакопичувачів у кількості 6 одиниць, реєстратору «MIXZO HD», і постановити нову ухвалу про повернення тимчасово вилученого майна власнику ОСОБА_6 .

Обгрунтовуючи доводи апеляційних скарг, ОСОБА_6 посилається на те, що клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею 02.07.2024 року без судового виклику власників майна та без їхньої участі, що є істотним порушенням норм процесуального права під час здійснення правосуддя, що унеможливило реалізацію учасниками судового процесу наданих їм процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Вказує, що згідно з інформацією, яка міститься в ЄДРСР, електронну копію повного тексту ухвали слідчої судді Голосіївського районного суду міста Києва надіслано до ЄДРСР 17.07.2024 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про доступ до судових рішень», на 12 днів.

Посилається на те, що виходячи з положень ст. 57 СК України, власником автомобіля марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_3 , який придбаний 04.04.2023 року, і на який накладено арешт, є ОСОБА_8 - дружина ОСОБА_6 .

Вказує, що ОСОБА_6 08.05.2024 року був за кермом автомобіля, тобто лише користувався цим автомобілем, який в подальшому працівниками органів досудового розслідування було вилучено.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ОСОБА_6 посилається на те, що його не було повідомлено про розгляд клопотання про арешт майна, а копію оскаржуваної ухвали ним отримано лише 15.07.2024 року.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового засідання його повідомлено у встановленому законом порядку, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , їх представників - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки вимоги апеляційних скарг стосуються скасування ухвали слідчого судді щодо частини арештованого майна, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України колегія суддів переглядає ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційних скарг, та лише щодо вказаного у скаргах арештованого майна.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000442 від 08.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Прокурорами Київської міської прокуратури, відповідно до ст. 36 КПК України здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

В ході досудового розслідування встановлено, що згідно з розпорядженням голови №15 від 06.02.2024 Київської міської організації Товариства Червоного Хреста України про результати здійснення позапланової перевірки Печерської районної організації Товариства Червоного хреста України в м. Києві Київською міською організацією Товариства Червоного Хреста України, за результатами позапланової перевірки ведення господарської діяльності Печерської РО ТЧХУ в м. Києві за адресами: м. Київ, пров. Бутишева, 10 та м. Київ, вул. Бастіонна, 14, яка проводилась 30-31 січня 2024 року, було виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей та інші порушення, про що складено Звіт за результатами проведення позапланової перевірки стану справ щодо наявності та зберігання товарно-матеріальних цінностей у Печерській районній організації в місті Києві Товариства Червоного Хреста України від 06.02.2024 року.

У вищевказаному документі чітко відображений перелік нестачі товарно-матеріальних цінностей, які перебували у віданні колишньої голови Печерської РО ТЧХУ в м. Києві ОСОБА_8 . Сума недостачі становить 3 697 921,80 (три мільйони шістсот дев`яносто сім тисяч дев`ятсот двадцять одна грн. 80 коп.), що може свідчити про розтрату чужого майна, а саме майна Київської міської організації Товариства Червоного Хреста України, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Відповідно отриманої інформації встановлено, що до здійснення протиправної діяльності причетна колишня голова Печерської районної організації в м. Києві Товариства Червоного Хреста України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та колишній волонтер Печерської районної організації в м. Києві Товариства Червоного Хреста України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого суді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_11 , в межах кримінального провадження № 0000442 від 08.04.2024 року, було проведено обшук автомобіля марки та моделі GMC TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено наступні предмети та документи:

- посвідчення волонтера Печерської районної організації КМО ТЧХУ у кількості 18 шт. на ім`я ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_17 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ;

- довідка КМВА № 571 від 06.07.2022 щодо використання спеціальних сигналів (світлових та звукових) на 1 арк.;

- витяг з ЄДР підприємств та організацій України від 15.10.2022 на 1 арк.;

- довідка Подільської районної в місті Києві військової адміністрації на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- наказ № 164 від 23.03.2017 Про затвердження Інструкції про порядок використання норм міжнародного гуманітарного права у ЗСУ;

- акт передачі-приймання гуманітарної допомоги на 1 арк.;

- обліковий лист Печерської РО ЧХУ у м. Києві на 1 арк. у вигляді посвідчення № НОМЕР_11 помічника військового капелана, видана військовим капеланом м. Києва на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- посвідчення СИА № НОМЕР_9 Міжнародної поліцейської автомобільної корпорації на 1 бланку;

- посвідчення журналу « Вісник МТТА » на ім`я ОСОБА_6 (кореспондент) НОМЕР_8 ;

- посвідчення Печерської РО ТЧХУ в місті Києві, як спеціаліста з антимінної безпеки на ім`я ОСОБА_6 . RCP-V0-002 на 1 арк.

- перепустка КА000448 ГО «Військові капелани» на автомобіль GMS TERRAIN д.н.з. НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- чорнові нотатки (перелік осіб, які потребують гуманітарну допомогу);

- логотип «Червоного Хреста»;

- диктофон «Оlympus pearlcorder S725» із касетою чорного кольору;

- диктофон «Оlympus pearlcorder Д400» золотого кольору;

- флешнакопичувачі у кількості 6 одиниць: «Transcend» 4Gb чорного кольору без ковпачка, XO-DK03 128Gb сірого кольору без ковпачка, «Kingston 16Gb» сірого кольору, «Transcend» 64Gb сірого кольору, «Kingston 128Gb» чорного кольору, TG 32Gb сірого кольору, Micro SD 86Gb Apacer;

- реєстратор «MIXZO HD»;

- рулон з логотипом «Червоного хреста» із пінцетом; бейдж з логотипом «Червоного Хреста» на ім`я ОСОБА_6 ;

- бланки без заповнених реквізитів у кількості 6 одиниць;

- грошові кошти у кількості 2 купюри номіналом 100 доларів США: KB81217605F та HI17145821A, загальна сума 200 доларів США;

- мобільний телефон «Miui Global» 14.0.5 ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , чорного кольору;

- жилетка червоного кольору з позначками та наліпками Товариства Червоного Хреста;

- прозорий поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору;

- скляна банка з залишками порошкоподібної речовини білого кольору;

- автомобіль марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , ключі від замка запалювання, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Постановою слідчого від 08.05.2024 року вилучені під час зазначеного обшуку речі, кошти та транспортний засіб було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони містять відомості про обставини вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень.

10.05.2024 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливості призначення експертних досліджень, унеможливлення пошкодження, зміни чи знищення речових доказів, а також для припинення та подальшого запобігання скоєнню злочинів аналогічним способом із використанням вищевказаних речових доказів, необхідно накласти арешт на вилучені в ході обшуку 08.05.2024 року автомобіля марки та моделі GMC TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, документи та транспортний засіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02 липня 2024 року задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_10 та накладено арешт на вилучені 08 травня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_11 , в межах кримінального провадження № 0000442 від 08.04.2024 року в ході обшуку автомобіля марки та моделі GMC TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , предмети, документи та транспортний засіб а саме:

- посвідчення волонтера Печерської районної організації КМО ТЧХУ

у кількості 18 шт.;

- довідка КМВА № 571 від 06.07.2022 щодо використання спеціальних сигналів (світлових та звукових) на 1 арк.;

- витяг з ЄДР підприємств та організацій України від 15.10.2022 на 1 арк.;

- довідка Подільської районної в місті Києві військової адміністрації на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- наказ № 164 від 23.03.2017 Про затвердження Інструкції про порядок використання норм міжнародного гуманітарного права у ЗСУ;

- акт передачі-приймання гуманітарної допомоги на 1 арк.;

- обліковий лист Печерської РО ЧХУ у м. Києві на 1 арк. у вигляді посвідчення № НОМЕР_11 помічника військового капелана, видана військовим капеланом м. Києва на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- посвідчення СИА № НОМЕР_9 Міжнародної поліцейської автомобільної корпорації на 1 бланку;

- посвідчення журналу «Вісник МТТА» на ім`я ОСОБА_6 (кореспондент) VS № НОМЕР_10;

- посвідчення Печерської РО ТЧХУ в місті Києві, як спеціаліста з антимінної безпеки на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.

- перепустка на автомобіль GMS TERRAIN д.н.з. НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 на 1 арк.;

- чорнові нотатки (перелік осіб, які потребують гуманітарну допомогу);

- логотип «Червоного Хреста»;

- диктофон «Оlympus pearlcorder S725» із касетою чорного кольору;

- диктофон «Оlympus pearlcorder Д400» золотого кольору;

- флешнакопичувачі у кількості 6 одиниць: «Transcend» 4Gb чорного кольору без ковпачка, XO-DK03 128Gb сірого кольору без ковпачка,

«Kingston 16Gb» сірого кольору, «Transcend» 64Gb сірого кольору,

«Kingston 128Gb» чорного кольору, TG 32Gb сірого кольору, Micro SD 86Gb Apacer;

- реєстратор «MIXZO HD»;

- рулон з логотипом «Червоного хреста» із пінцетом; бейдж з логотипом «Червоного Хреста» на ім`я ОСОБА_6 ; бланки без заповнених реквізитів у кількості 6 одиниць;

- грошові кошти у кількості 2 купюри номіналом 100 доларів США: KB81217605F та HI17145821A;

- мобільний телефон «Miui Global» 14.0.5 ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , чорного кольору;

- жилетка червоного кольору;

- прозорий поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору;

- скляна банка з залишками порошкоподібної речовини білого кольору;

- автомобіль марки GMS TERRAIN, д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 року випуску, сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , ключі від замка запалювання, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

На переконання колегії суддів, задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки вказане майно в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України та постановою слідчого від 08.05.2024 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права осіб з потребами кримінального провадження.

Крім того, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто його власник, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що судом першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме, збереження речових доказів, та враховано, що для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Беззаперечних доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні шляхом реалізації цього майна на третіх осіб, і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Що стосується доводів апеляційних скарг ОСОБА_8 та ОСОБА_6 про те, що клопотання прокурора про арешт майна слідчим суддею розглянуто без їх участі, то такі доводи висновків слідчого судді не спростовують, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду клопотання без участі власників майна, з врахуванням приписів ч. 2 ст. 172 КПК України.

Крім цього, з журналу судового засідання та змісту ухвали вбачається, що представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 був присутній під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна.

Викладені в апеляційній скарзі представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 доводи про відсутність правових підстав для накладення арешту на належне ОСОБА_6 майно, колегія суддів вважає безпідставними. Як убачається із матеріалів судового провадження, клопотання прокурора та ухвала слідчого судді містять вказівки на мету та правові підстави, зазначені у ст.ст. 171, 173 КПК України, для накладення арешту на вказане майно, а саме, необхідність арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, твердження захисника про неналежність та недопустимість долучених до клопотання прокурора доказів та відсутність доказів причетності ОСОБА_6 до обставин даного кримінального провадження, колегія суддів вважає передчасними.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, а питання наявності події та складу кримінального правопорушення підлягає вирішенню під час судового розгляду справи по суті.

Твердження апелянтів про недоведеність відповідності арештованого нерухомого майна речовим доказам в розумінні ст. 98 КПК України, є безпідставними, оскільки зазначені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вказане майно може бути предметом вчинення кримінального правопорушення та може містити на собі його сліди, а отже, відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження, при вирішенні питання щодо арешту майна, з підстав визначених ст. 170 КПК України, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Що стосується доводів апелянтів про відсутність фактичних даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення у діях ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та доводів про належність арештованого автомобіля саме ОСОБА_8 , то такі доводи обґрунтованості висновків слідчого судді про задоволення клопотання прокурора не спростовують, оскільки з огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів також звертає увагу, що арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000442 від 08.04.2024 року триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Отже, сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, на переконання колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, з огляду на встановлені обставини даного кримінального провадження, з огляду на те, що на час прийняття рішення вони вимагали вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту на вищезазначене майно.

Інші доводи апеляційних скарг, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

постановила:

Поновити ОСОБА_6 та ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року.

Апеляційні скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02 липня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4