ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою від 27 жовтня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою від 27 жовтня 2024 року, обґрунтовуючи свої доводи тим, що 27 жовтня 2024 року вони звернулися до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою про злочин, яку прийняв дізнавач сектору дізнання ОСОБА_5 , який склав протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та зареєстрував її в ЖЄО за №18244 від 27.10.2024. Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, до теперішнього часу відомості про злочин, які були викладені в їх заяві, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, досудове розслідування не розпочато. У заяві вони зазначали про злочин посадових осіб, Парламенту України голови Верховної Ради України проти українського народу (нації), проти них, які караються за міжнародним правом, злочини проти людства «поневолення» - апартеїд, такі нелюдські акти, які є наслідком політики та практики апартеїду і подібної до неї політики та практики расової сегрегації та дискримінації, умисне створення для групи (українського народу/нації) таких життєвих умов, які розраховані на її повне або часткове фізичне знищення, будь-які заходи законодавчого характеру розраховані на те, щоб перешкодити участі групи (українського народу/нації) у політичному, соціальному, економічному та культурному житті країни, та умисне створення умов, що перешкоджають повному розвитку такої групи, зокрема шляхом позбавлення основних прав людини і свобод, включаючи право залишати свою країну, право на громадянство, право на свободу переконань та вільне вираження їх, будь-які заходи, у тому числі законодавчого характеру, спрямовані на експропріацію земельної власності, що належить українському народу, злочин геноциду та злочини проти людяності, умисне створення для такої групи умов життя, розрахованих на доведення її до повного або часткового фізичного знищення, інші нелюдські діяння подібного характеру, що умисно заподіюють сильних страждань чи тяжких тілесних ушкоджень або серйозної шкоди психічному чи фізичному здоров`ю.

У фабулі їх заяви про злочин викладені фактичні дані вищезазначених злочинів, фотокопії документів з Центрального державного архіву вищих органів влади та управління України та мотивувальні частини рішень Конституційного Суду України. Подана ними заява про вчинений злочин є обґрунтованою і відповідає фактичним обставинам. Протокол про кримінальне правопорушення ними власноручно підписаний, що засвідчує той факт, що вони були попереджені про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 383 КК України, за завідоме неправдиве повідомлення про вчинення злочину. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 просили зобов`язати уповноважену особу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення (злочин) за їх заявою від 27 жовтня 2024 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив його вимоги задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явилася, суду надала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Слідчий СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву в якій просила розглянути скаргу без її участі, одночасно повідомила, що заява ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27.10.2024 зареєстрована в Журналі єдиного обліку Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за №18240, розгляд доручено поліцейському офіцеру громади. На даний час розгляд триває. До ЄРДР вказана заява не вносилась. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 27 жовтня 2024 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області із заявою про злочин, яку прийняв дізнавач сектору дізнання ОСОБА_5 , який склав протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та зареєстрував її в ЖЄО за №18244 від 27.10.2024. У заяві вони зазначали про злочин посадових осіб, Парламенту України голови Верховної Ради України проти українського народу (нації), проти них, які караються за міжнародним правом, злочини проти людства «поневолення» - апартеїд, такі нелюдські акти, які є наслідком політики та практики апартеїду і подібної до неї політики та практики расової сегрегації та дискримінації.

Як зазначила у своїй заяві слідчий СВ Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 , відомості за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести відомості про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядити заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27 жовтня 2024 року, як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Таким чином, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Зі змісту заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27 жовтня 2024 року вбачається, що наведені у ній обставини не вказують на вчинення дій, які складають об`єктивну сторону будь-якого злочину (кримінального правопорушення), передбаченого діючим КК України, а тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27 жовтня 2024 року відсутні.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить в заяві ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від 27 жовтня 2024 року достатніх об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно у посадової особи Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області не виникало обов`язку внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою від 27 жовтня 2024 року слід відмовити.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області в рамках даної скарги з клопотанням, в якому просили при розгляді їх скарги та винесенні ухвали суду щодо їх скарги писати виключно: громадянка ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 та громадянин ОСОБА_9 , не позбавляючи їх основних прав людини і громадянина. З цього приводу слід зазначити, що таке звернення не передбачено нормами діючого КПК України, в якому зазначено: прізвище, ім"я, по батькові (найменування) особи (ч. 2 ст. 402, ч. 2 ст. 396, , ч. 2 ст. 388, ч. 2 ст. 374, ч. 1 ст. 372, ч. 2 ст. 352, ч. 2 ст. 291 та ін. КПК України).

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою від 27 жовтня 2024 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_10