Справа № 487/9755/23
Провадження № 1-кс/487/4859/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000598 від 05.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

06.09.2024 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив застосувати щодо ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У разі застосування судом до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, просив суд покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; повідомляти про зміну місця свого проживання; в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, зобов`язати прибувати відповідно до встановленого розпорядку дня до місця проходження військової служби та виконувати службові обов`язки, визначені Статутами ЗС України, іншими нормативно-правовими документами МО України. У разі наявності документів, що дають право виїзду за кордон, здати їх на зберігання.

Клопотання мотивоване тим, що з метою забезпечення виконання покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, виникла необхідність обрати, щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 є необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років та розуміючи усю тяжкість вчиненого ним злочину, та з метою уникнення покарання, останній може покинути межі Миколаївської області та безперешкодно переховуватися за місцем мешкання у місті Запоріжжя, вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрюваний може продовжити вчиняти злочини проти встановленого порядку несення військової служби та інші злочини з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав, суду пояснив, що він перебував в окупації, що вплинуло на його психологічний стан. В подальшому під час несення служби він отримав дві контузії, боявся, що його відправлять знову на передову тому не повернувся до частини.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання або застосувати мінімальний розмір застави, посилаючись на те, що ризики не доведені, підозрюваний самостійно прибув до суду, не переховувався, має намір продовжити службу.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000598 від 05.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Миколаївською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин ОСОБА_4 на виконання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 14.09.2022 призваний на військову службу за мобілізацією з ІНФОРМАЦІЯ_1 на період воєнного стану до військової частини НОМЕР_1 .

На підставі наказу №306 від 10.11.2022 командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_4 , який згідно розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.11.2022 №300/ПУ/152/П/дск, призначено на кухара господарчого відділення вводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, є відправлення до військової частини з відповідного територіального центру комплектування та соціальної НОМЕР_3 .

Відтак, з 14.09.2022, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби, а також поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в Україні воєнний стан та порядок проходження матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення до місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, з 08.04.2023 матрос ОСОБА_4 прибув до КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради за адресою: АДРЕСА_1 , для проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.

Проте, 08.04.2023 у вечірній час доби (точного часу встановити не представилось можливим) матрос ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді кухара господарчого відділення вводу забезпечення реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2 та продовжує незаконно перебувати поза його межами дотепер, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

Таким чином, дії підозрюваного підпадають під кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами службового розслідування проведеного військовою частиною НОМЕР_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 та іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують заявлені в клопотанні слідчого ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до 10 років позбавлення волі.

Враховуючи те, що підозрюваний знаючи свої обов`язки проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, самовільно залишив місце служби з метою ухилитись від військової служби, він може ухилятись від органу досудового розслідування та суду.

Тому з урахуванням обставин справи, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, досліджені відомості про особу підозрюваного, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найсуворішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення встановлених ризиків.

Крім того, відповідно до положень ч. 8 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та відповідно до ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що автоматична відмова в застосуванні застави є несумісною із вимогами п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.104-105 рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyan v. Armenia»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28.09.2010 року, суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти.

З огляду на це, відповідно до ч.ч.4,5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням тяжкості та обставин вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, наявних ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, особи підозрюваного, який слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням розміру такого прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на момент розгляду клопотання, становить 60560 грн.

Керуючись статтями 176-179, 184, 193, 184, 193, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000598 від 05.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з утриманням його в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" строком до 04.11.2024 року (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

В разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 13.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1