Провадження № 1-кс/756/2123/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за № 0001381, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

І. Суть клопотання

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 у межах строку досудового розслідування.

Слідчий зазначив, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 квітня 2024 року за № 0001381, у межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

22 квітня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, застосовано до нього запобіжний захід у тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 23 квітня 2024 року. У подальшому строк тримання його під вартою неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року до 23 вересня 2024 року.

На переконання слідчого, наразі існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

За твердженням слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні надав письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Адвокат послався на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, зокрема відсутність станом на час розгляду клопотання висновку судово-медичної експертизи щодо причин смерті ОСОБА_7 Виявлена на кросівці кров, на переконання адвоката, за груповою належністю могла належати членам сім`ї ОСОБА_4 .

Крім того, захисник звернув увагу, що свідок ОСОБА_8 не була очевидцем подій, які призвели до смерті ОСОБА_7 , а надані адвокатом характеризуючи матеріали свідчать про те, що вона зловживала спиртними напоями та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції.

Також адвокат зауважив, що ОСОБА_4 о 16-17 годині 20 квітня 2024 року перебував у приміщенні магазинів, про що свідчать квитанції про оплату ним товарів. Рюкзак був віднайдений його собакою, і речі, які в ньому перебували, він вирішив залишити собі.

Захисник просив звернути увагу на наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та позитивні характеристики його особи, що свідчить про недоведеність повідомлених слідчим ризиків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів та уточнив прохальну частину клопотання, зокрема просив продовжити строк дії запобіжного заходу до 23 жовтня 2024 року.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання з мотивів, наведених у наданих ним письмових запереченнях. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 6 та 8 ст. 176 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 199 КПК України орієнтують слідчого суддю додатково з`ясовувати:

- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу;

- обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

22 квітня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, застосовано до нього запобіжний захід у тримання під вартою ухвалою слідчого судді від 23 квітня 2024 року. У подальшому строк тримання його під вартою неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 09 вересня 2024 року, строк дії до 23 вересня 2024 року.

3.4. Висновки слідчого судді

Як зазначено у повідомленні про підозру від 23 квітня 2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 19:30 між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які перебували в лісовій місцевості на території м. Києва, що неподалік с. Горенка Київської області (координати ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в ході спільного вживання алкогольних напоїв відбувся конфлікт, у ході якого в ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя останнього в момент заподіяння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс правою рукою зібраною в кулак не менше одного удару в голову ОСОБА_9 , від якого останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 наніс не менше двох ударів ногами по правій частині тулуба ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: закритої травми грудей та живота з переломами ребер та розривами печінки, які за своїм характером відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер на місці.

Таким чином, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчим, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 21.04.2024, а саме ділянки місцевості, що розташована неподалік с. Горенка Київської області, в ході якого виявлено тіло ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями;

- повідомленням завідувача відділом судово-медичної експертизи трупів щодо попередньої причини смерті ОСОБА_9 ;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ;

- протоколом огляду речей від 22.04.2024, а саме мобільного телефону iPhone 14 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , з сім-карткою мобільного оператора: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_14 ;

- протоколом затриманням в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 22.04.2024;

- протоколом обшуку від 22.04.2024 за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого виявлені та вилучені особисті речі ОСОБА_9 , а саме: гаманець, записник, паспорт, мобільний телефон, частини зовні схожі на шматки підошви кросівок та кросівки;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 081-209-2024 від 15.05.2025, згідно якого на правому кросівку, який виявлений та вилучений за адресою проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлена кров людини. При визначенні групової належності на кросівці з правої ноги виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_9 ;

- протоколом обшуку від 22.04.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлений та вилучений мобільний телефон з сім-картками НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_15 ;

- протоколом огляду від 22.04.2024 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено стартовий пакет мобільного оператора «лайфселл», без сім-картки (чіпа) на абонентський номер НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_9 .

Крім того, згідно з наданим прокурором висновком судової молекулярно-генетичної експертизи від 11 вересня 2024 року генетичні ознаки (ДНК-профіль) крові, виявленої на згаданому правому кросівку, збігається з генетичними ознаками зразка крові (ДНК-профілем) ОСОБА_9 .

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Доводи адвоката про існування обставин, які можуть ставити під сумнів правдивість показань свідка ОСОБА_8 , не спростовують зазначеного висновку слідчого судді, адже стороною обвинувачення надано й інші докази, які пов`язують підозрюваного з обставинами кримінального правопорушення, зокрема, які підтверджують факт перебування за місцем його проживання елементів одягу, на яких наявна кров померлого, що підтверджено висновком судової молекулярно-генетичної експертизи. Також зазначений висновок виключає підстави допускати належність крові іншим особам, про що зазначав захисник.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. Ті докази, які б під час судового розгляду могли б бути приводом для розумного сумніву, під час оцінки обґрунтованості підозри не переконують слідчого суддю в іншому.

3.5. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Під час оцінки ризику впливу на свідків слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, показання свідків мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на вказаних свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Досліджені під час розгляду клопотання показання свідків (відомості з протоколів допиту свідків) свідчать про їх значимість для доведення обставин, які підлягають доказуванню в цьому кримінальному провадженні.

Також, враховуючи обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає наявними ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.6. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу

Слідчий повідомив, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу неможливо враховуючи необхідність:

- отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 ;

- після його отримання та проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій повідомити підозрюваному ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри;

- виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, а саме надати доступ та ознайомити з матеріалами кримінального провадження потерпілу, підозрюваного та його захисника;

- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження;

- у разі виникнення необхідності виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими зазначені доводи прокурора, оскільки наведені факти дійсно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

3.7. Щодо наявності підстав для продовження дії запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому його етапі застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, застосований до підозрюваного запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також особою підозрюваного, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Слідчий суддя враховує обставини, які свідчать про високу інтенсивність встановлених ризиків. Крім того, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Враховуючи положення п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Таким чином клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 жовтня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1