н/п 1-кп/766/3250/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

(повний текст)

26.08.2024

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представників сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинуваченого ОСОБА_4 ,

?обвинуваченого ОСОБА_5 (не з`явився)

?захисника ОСОБА_6

?представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000063 від 13.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Прокурором, до вирішення питань, пов`язаних з підготовкою даного кримінального провадження до судового розгляду, заявлено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на строк 60 днів із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК), зокрема: - прибувати за першою вимогою до суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин інкримінованого кримінального правопорушення; - носити електронний браслет.

І. Позиція сторони обвинувачення

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, що свідчить про те, що ОСОБА_8 становить підвищену небезпеку, оскільки тяжкість покарання дають підстави вважати можливим незаконний вплив обвинуваченого на свідків, ухилення від суду, перешкоджання встановлення істини у справі.

Тобто прокурор вважає, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на реальність та актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема п. 1 (переховування від суду), п. 3 (незаконний вплив на свідків, експертів, спеціалістів, інших учасників провадження), п. 5 (вчинення іншого кримінального правопорушення, продовження злочинної діяльності).

Наявність ризику переховування обвинуваченим від суду прокурор аргументує не тільки припущеннями того, що у зв`язку з тяжкістю покарання обвинувачений вдасться до якихось по певних дій з метою приховування від суду, а й наводить конкретні обставини, зокрема зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 вже двічі не з`являвся на викликами суду та не надавав суду відомості щодо поважності причин своєї відсутності, що дає підстави вважати про обґрунтовану наявність вказаного вище ризику.

Прокурор переконує, що при вирішенні питання щодо можливості застосування до обвинуваченого альтернативного заходу, слід виходити з того, що жоден із більш м`яких заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК та не забезпечить належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція сторони захисту

Незважаючи на те, що клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 було отримано завчасно, ані обвинувачений ОСОБА_4 , ані його захисник не повідомили суду свою позицію стосовно цього клопотання у письмовій формі.

У судовому засіданні захисник заперечував проти клопотанням прокурора. Вважає, що прокурором не доведені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Аргументував тим, що ОСОБА_4 належним чином виконував свої процесуальні обов`язки на стадії досудового розслідування, внаслідок чого обвинуваченому було змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби, а потім взагалі запобіжний захід не було продовжено.

Нез`явлення обвинуваченого двічі за викликом суд захисник пояснив тим, що ОСОБА_4 з 29.07.24 по 07.08.24 знаходився на лікуванні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію і пояснення свого захисника, додавши, що якщо стосовно нього призначать запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, то він не зможе працювати і годувати сім`ю.

ІІІ Мотиви Суду

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, Суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу в тому числі у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави Суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

В Кримінальному процесуальному кодексі поняття «обґрунтована підозра» не розтлумачено, проте відповідно до частини шостої ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, в тому числі, застосовується принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК).

Отже, з огляду на практику Європейського суду з прав людини Суд бере до уваги, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» застосовується з метою уникнення порушення п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) і за узагальненим тлумаченням визначається, як наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», від 21.04.2011, заява № 42310/04, пункт 175).

Суд також враховує, що відповідно до частини першої ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та/або судовому розгляду або/та створитимуть загрозу суспільству.

Отже, оцінюючи рівень доведеності сторонами провадження обставин, які б могли вплинути на мотиви Суду під час ухвалення рішення щодо зазначеного клопотання, Суд наголошує, що тягар доведення ризиків, передбачених ст. 177 КПК та необхідності застосування відповідного запобіжного заходу завжди залишається на стороні обвинувачення, оскільки на боці сторони захисту завжди діє презумпція «свободи», сформульована в ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції.

Водночас Суд також зауважує, що право на свободу, як і інше право особи (людини) не є абсолютним, відтак може бути обмеженим відповідно до закону, а також, задля уникнення свавілля право на свободу має обмежуватись відповідними зобов`язаннями покладеними на особу, дотримання (виконання) яких унеможливило б порушення прав і інтересів інших осіб, суспільства та держави.

В цьому контексті Суд звертає увагу, що за змістом приписів ст. 2 КПК завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Отже Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права учасників кримінального провадження, зокрема, обвинуваченого, його право на свободу, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на практику ЄСПЛ Суд, наголошує, що продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, заява N 40107/02, пункт 79)

Суд, додатково бере до уваги також обставини, які характеризують обвинуваченого і його поведінку, що мали місце і стали відомі Суду під час здійснення судового провадження, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 вже двічі не з`являвся на викликами Суду та не надавав Суду відомості щодо поважності причин своєї відсутності. Суд в цьому випадку погоджується з позицією прокурора, що така поведінка обвинуваченого дає підстави вважати про обґрунтовану наявність ризику переховування від слідства.

Суд критично ставиться до аргументів захисника та наданих ним доказів стосовно поважності причин нез`явлення обвинуваченого за викликом до суду, оскільки додана до клопотання захисника від 16.08.2024 фотокопія Інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я не може вважатися належним і допустимим доказом поважності причин нез`явлення обвинуваченого до суду з огляду на приписи частини третьої ст. 99 КПК, оскільки ця фотокопія не є ані оригіналом документа, ані оригіналом електронного документа, тобто його відображенням, а також за нею неможна ідентифікувати якої особи ця довідка стосується і чи це є той довідкою, реквізити якої вказані у клопотанні.

Суд ще раз наголошує, що відповідно до КПК тягар доведення наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, покладається на сторону обвинувачення, однак, в свою чергу, сторона захисту має переконати Суд і довести наявність умов, що мінімізують зазначені ризики і припущення прокурора щодо можливих вчинків обвинуваченого.

ВИСНОВКИ СУДУ

Суд вважає, що прокурором дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», в тому числі доведено існування ризиків вчинення обвинуваченим дій, які можуть перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження або ж створитимуть загрозу суспільству.

Відтак, за переконанням Суду тяжкість покарання за вчинене кримінальне правопорушення (у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років) є вагомою підставою спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності поведінку обвинуваченого та припустити, що обставини, які перелічені в ст. 177 КПК можуть настати при обранні більш м`якого запобіжного заходу чи в разі його скасування.

При цьому Суд бере до уваги висловлені прокурором у клопотанні умови застосування альтернативного запобіжного заходу, а саме можливість внесення обвинуваченим чи іншими особами застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак Суд вважає, що такий розмір застави є надмірним тягарем для обвинуваченого. Отже за переконанням Суду, наразі, достатнім розміром застави буде 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до пункту 3 частини п`ятої ст. 182 КПК України є мінімальною межею для особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.

В разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави Суд вважає за доцільне передбачити покладання на обвинуваченого обов`язки передбачені ст. 194 КПК України.

Крім того, враховуючи особу обвинуваченого та його пояснення надані у судовому засіданні, Суд вважає за можливе обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком менше ніж 60 діб, як зазначено у клопотанні.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 197, 199, 314, 369-372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

2. Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до «07» жовтня 2024 року, включно.

3. Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень 00 коп.)

4. Застава може бути внесена у будь-який момент часу протягом дії цієї ухвали обвинуваченим, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації в Херсонській області за реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26283946 ;

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ;

Код банку отримувача (МФО) 820172;

Рахунок отримувача: UA0001110.

5. У разі внесення застави у визначеному судом розмірі і надання підтверджуючих документів, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти негайно.

6. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

7. При застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України;

5) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

8. Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити 2 (два) місяці з моменту внесення застави.

9. Роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у випадку внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи місця ув`язнення, а саме: Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

10. Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

11. Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому, захиснику, Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» (54030, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лагерне поле, 5),

12. Ухвала підлягає негайному виконанню.

13. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

14. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

СуддяОСОБА_1