Справа № 159/2127/23
Провадження № 1-кп/159/108/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження

строків тримання обвинуваченого під вартою

18 вересня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз вироком Червоноградського міського суду Львівської області за ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 08.12.2022 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 3 місяці 6 днів, судимість не знята та не погашена у встановлений законом строк,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області перебувають кримінальні провадження № 0000235 та № 0000336 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

За змістом обвинувальних актів, які надійшли до суду 21.04.2023 та 02.05.2023, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, в тому числі по одному епізоду поєднаному з проникненням у сховище, вчинених в умовах воєнного стану за таких обставин.

ОСОБА_4 , будучи судимий 26.05.2021 Червоноградським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.12.2020 засуджений до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 08.12.2022 звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 3 місяці 6 днів, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні кримінальні правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_4 повторно, 21.02.2023 приблизно о 22.00 годині, в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через огорожу, таким чином потрапив на територію автомобільної стоянки, розміщеної на АДРЕСА_2 , де пошкодивши кришку паливного баку на вантажному автомобілі марки «Scania» реєстраційний номер НОМЕР_1 , злив з нього до каністр та таємно викрав 70 літрів дизельного пального Євро-5 вартістю 52 гривні за один літр, чим ТОВ «МТК АДР-Карго» завдав майнової шкоди на загальну суму 3640 гривень.

Окрім того, ОСОБА_4 повторно, 25.03.2023 приблизно об 11 годині, в умовах воєнного стану, перебуваючи на території автозаправної станції «WOG», яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та з корисливих мотивів, відкривши паливний бак спеціалізованого напівпричіпу - рефрижератора, марки «SCHMITZ», білого кольору, із номерним знаком НОМЕР_2 , приєднаного де автомобіля марки «МАN» фіолетового кольору, з номерним знаком НОМЕР_3 , таємно викрав дизельне паливо, зливаючи його з паливного баку до каністр, в кількості 50 л вартістю 49,9 грн. за літр на загальну суму 2 499 грн., чим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдав майнової шкоди на загальну суму приблизно 2499 гривень.

Ухвалою від 12.05.2023 головуючим суддею ОСОБА_7 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження, а 12.05.2023 об`єднане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст.35 КПК України проведено повторний автоматичний розподіл вищевказаної справи згідно розпорядження керівника апарату суду №23/02.10 від 27.08.2024 у зв`язку із звільненням із посади судді ОСОБА_7 у зв`язку із відставкою та вказану справу передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

За матеріалами кримінального провадження 27.03.2023 ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави в сумі 80520 гривень, який в подальшому неодноразово продовжувався судом, останній раз ухвалою судді ОСОБА_7 від 22.07.2024 до19.09.2024 включно з правом внесення застави в розмірі 80520,00 гривень.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, раніше визначені ризики втечі, продовження протиправної поведінки та впливу на свідків не зменшилися, що у сукупності вимагає застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно із ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

Згідно із ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений за умови доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Висновок суду щодо доцільності дії саме такого запобіжного заходу повинен ґрунтуватись на оцінці усіх обставин справи та даних про особу.

Кожного разу суд повинен переконатись чи продовжують існувати заявлені ризики чи не з`явились нові та переконатись, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують, а також повинен з`ясувати чи зменшились раніше визначені ризики та чи не з`явились нові.

Виконуючи вимоги закону суд встановив, що ОСОБА_4 неодноразово був судимий за злочини проти власності, у даному кримінальному провадженні йому пред`явлене обвинувачення у вчиненні двох епізодів тяжких злочинів, які вчинені останнім в період умовно-дострокового звільнення.

Оцінюючи вірогідність наступної позапроцесуальної поведінки обвинуваченого суд враховує усі надані сторонами матеріали з приводу сімейного стану, здоров`я, попередньої судимості, і вважає доведеним ризик можливої втечі.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

З огляду на зміст пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 ставиться у провину вчинення тяжкого злочину під час умовно-дострокового звільнення, крім того, ухвалою слідчого судді від 22.03.2023 до ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, проте 25.03.2023 згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив нове кримінальне правопорушення. В судовому засіданні ОСОБА_4 визнає подію за другим епізодом, але не визнає розмір шкоди.

Зазначені обставини в поєднанні з характеристикою обвинуваченого, який фактично із дружиною та дитиною не проживає, постійного джерела доходу не має, дають суду підстави для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою задля уникнення ризику втечі.

Суд критично ставиться до висловленого ОСОБА_4 в судовому засіданні наміру проходити військову службу, оскільки не зважаючи на роз`яснення ОСОБА_4 не скористався процедурою визначеною ст.616 КПК України.

Суд також зважує на строк тримання обвинуваченого під вартою, однак розгляд справи розпочатий у новому складі суду 27.08.2024 і за умови належної процесуальної поведінки сторін може бути завершений у найкоротший строк.

Керуючись статтями 176-183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів - до 16.11.2024 включно з правом внесення застави в розмірі 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень (реквізити для внесення застави: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26276277; банк отримувача - ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0002504).

У разі внесення застави у вказаній сумі обвинуваченого звільнити з-під варти, вважати, що до нього застосований запобіжний захід у виді застави та на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього строком на 2 місяці обов`язки: не виїжджати за межи Ковельського району без дозволу суду чи прокурора, повідомити про місце проживання.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

ГоловуючийОСОБА_1