Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3040/24
Провадження № 1-кс/723/3755/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2024 року м. Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовозобов`язаного, освіта середня, не одруженого, дітей на утриманні не має, раніше не судимого,

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Сторожинець) Чернівецького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області ОСОБА_6 (надалі по тексту слідчий), звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (надалі по тексту - прокурор), про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , посилаючись на те, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі ЄРДР) за № 0000342 від 26.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Зазначав, що підозрюваний ОСОБА_7 достовірно знаючи про введений в Україні воєнний стан, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 26 липня 2024 року біля 14,00 години, перебуваючи в АДРЕСА_2 через незамкнену хвіртку, проник на територію огородженого господарства потерпілої ОСОБА_8 та скориставшись її відсутністю по місцю проживання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, з території вказаного господарства викрав бензокосу «КANUNS REAVER», вартість якої становить 1600 гривень та з викраденим зник з місця злочину, спричинивши потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Ініціатори клопотання стверджують, що підставою для його внесення є наявність в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про, що зібрано достатньо доказів і він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків в цьому кримінальному провадженні, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку слідчого та прокурора, не дасть реальної змоги запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і докази

Підозрюваний ОСОБА_7 , в ході судового розгляду, клопотання визнав, пояснивши суду що скоювати злочини бульше ніколи не буде але просив з тих самих підстав обрати йому нецілодобовий домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання посилаючись на відсутність ризиків та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити:

- чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 26 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим номером 0000342 внесено запис про кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Цього ж числа ОСОБА_7 було затримано за підозрою у вчиненні вказаного злочину, а 27.07.2024 року оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Надані суду матеріали досудового розслідування, а саме протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала безпосередньо на підозрюваного, як на особу яка викрала у неї бензокосу, протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який показав що саме ОСОБА_7 продав йому бензокосу за 150 гривень, протокол допиту підозрюваного, який визнав свою винуватість у викраденні бензокоси у потерпілої ОСОБА_8 , в сукупності свідчать про обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні крадіжки майна потерпілої, під час дії воєнного стану в Україні.

При цьому суд, виходячи із п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України», вважає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вказане правопорушення і необхідності надання оцінки доказів немає.

Продовжуючи вирішення питань зазначених в ст.194 КПК України, а саме щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, слідчий суддя встановив, що в розглядуваному клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також безпосередньо в судовому засіданні прокурор зазначив і посилався на наявність двох ризиків передбачених пунктами 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків і потерпілу в цьому кримінальному провадженні.

Суд не знаходить доказів та обґрунтованості того, що зазначений слідчим та прокурором ризик щодо переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду є наявним, оскільки тяжкість покарання за вчинений злочин не може бути підставою для підтвердження такого ризику.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях цього органу у справах Летельє проти Франції і Томазі проти Франції, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, релевантних обставин, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Таких фактів і релевантних обставин суду не надано, а відповідно вказаний ризик є безпідставним.

Разом з тим суд вважає підтвердженим існування ризику щодо можливості впливу на свідка і потерпілу, оскільки із вказаними особами підозрюваний знайомий та зважаючи на це може намагатись здійснювати вплив на них з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Виходячи із вимог п. 2 ч.1 ст.194 КПК України, щодо існування хоча б одного ризику передбаченого в ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що не підтвердження всіх зазначених ризиків, ніяким чином не впливає на існування ризику, на який прокурор також посилається, а саме на можливість підозрюваного незаконно впливати на свідка та потерпілу особу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою чи іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Досліджуючи вказане, слідчий суддя знаходить, що таких доказів суду не було надано ні в клопотанні ні в судовому засіданні, а вказівка в клопотанні про те, що орган досудового розслідування і прокурор вважає і переконаний що застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, на думку слідчого судді є голослівною та не підтвердженою.

Ні обґрунтованість підозри ні наявність ризиків ні будь-які характеризуючі обставини особи підозрюваного не є доказами того, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити встановлений і підтверджений в суді ризик, оскільки всі зазначені в ст.176 КПК України запобіжні заходи мають мету забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам визначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином в судовому засіданні прокурор довів суду, що підозра повідомлена підозрюваному ОСОБА_7 є обґрунтованою, що відповідає обставині встановленій в п.1 ч.1 ст.194 КПК України та існує ризик щодо можливості у підозрюваного вчинення нових злочинів, що відповідає обставині встановленій в п.2 ч.1 ст.194 КПК України.

Однак слід констатувати, що в суді не доведено обставину щодо неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки в клопотанні не враховано, що підозрюваний раніше не судимий він має житло і відсутнє негативне його характеризування, В матеріалах клопотання не зазначено про перебування підозрюваного на будь-яких диспансерних обліках, і що він проживає з мамою та у нього стійкі соціальні зв`язки.

Згідно вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї ж статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що саме такий запобіжний захід, як домашній арешт, на даному етапі досудового розслідування, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановлених в суді ризиків.

При цьому слідчий суддя враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується необхідності забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому слідчий суддя враховуючи відповідні вимоги ч.5 ст.194 КПК України вважає, що на підозрюваного слід покласти певні обов`язки і що домашній арешт в такому випадку має бути не цілодобовим, що дасть змогу підозрюваному забезпечувати і своє утримання і допомогу своїй матері у веденні сільського господарства.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, згідно положень ст.181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний час доби. При цьому під житлом у значенні, що використано в цій статті, на думку слідчого судді, по відношенню до житла підозрюваного ОСОБА_7 , слід розуміти будинок АДРЕСА_1 із всіма належними до нього будівлями і спорудами.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого та прокурора в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, відмовити за недоведеністю всіх обставин встановлених в ч.1 ст.194 КПК України.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати будинок АДРЕСА_1 в нічний період часу з 21, 00 години вечора до 06,00 години ранку, строком на два місяці.

Покласти, строком на два місяці, на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки:

-прибувати до слідчого в кримінальному провадженні, прокурора або суду з визначеною ними періодичністю;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками кримінального правопорушення;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну:

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення. Строк дії ухвали два місяці, які слід рахувати з 28 липня 2024 року.

Ухвалу передати для виконання до відділу поліції № 1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10