Провадження № 1-кп/638/1938/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000978 від 21 липня 2021 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця міста Слов`янськ Донецької області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, маючого трьох дітей: ОСОБА_8 , 2008 року народження, ОСОБА_9 , 2010 року народження, ОСОБА_10 , 2012 року народження, до арешту працюючого бригадиром дерево-переробного комбінату в місті Ізюмі Харківської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2023 року за ч. 1 ст. 289 КК до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 20 липня 2024 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки з потерпілою ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, тримаючи у правій руці ніж, наніс ним один удар в живіт потерпілій, спричинивши останній тілесне ушкодження, а саме: проникаюча колото-різана рана 2,5 см x 1 см в 8 міжребер`ї по середній підпахвинній лінії, з рівними краями, обільно кровить, при ревізії проникає в черевну порожнину, яке, відповідно до висновків експерта № 12-23/70Бр/24, 12-14/125Бр/24 від 23 вересня 2024 року, № 12-23/71Бр/24 від 26 вересня 2024 року, відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня тяжкості, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння (пп. 2.1.3 «к» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року).

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , повністю розуміючи суть та зміст обвинувачення, положень статті 63 Основного Закону України, надав пояснення, відповідно до яких 20 липня 2024 року, перебуваючи разом з потерпілою ОСОБА_6 за місцем свого фактичного мешкання в будинку АДРЕСА_1 , під час спільного проведення дозвілля та вживання алкогольних напоїв, після висловлення потерпілою образ на адресу матері обвинуваченого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та невдалої спроби ОСОБА_5 випроводити здійснюючу йому опір ОСОБА_6 зі свого подвір`я, взявши зі столу поруч розкладний ніж, наніс один удар в живіт потерпілій, в результаті якого остання, піднявшись з землі та заспокоївшись, взявши алкогольний напій з собою, пішла з подвір`я. Обвинувачений, будучи впевненим, що удар ножем спричинив виключно пошкодження верхнього одягу потерпілої, а не тілесні ушкодження, ліг спати. Надалі, приблизно опівночі, затриманий працівникам поліції.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засідання надала пояснення про те, що знає обвинуваченого з раннього дитинства. Так, 20 липня 2024 року, перебуваючи спільно з ОСОБА_5 за місцем мешкання останнього, де також знаходилась донька обвинуваченого Софія, проводивши дозвілля, вживали алкогольні напої. Після пропозиції обвинуваченого поїхати до його друзів, та подальших виховних настанов ОСОБА_5 в присутності доньки, обвинувачений, взявши до рук ніж, наніс ним удар в правий бік потерпілої. Надалі, ОСОБА_6 , пішовши з подвір`я ОСОБА_5 в сторону церкви, де, обробивши ножову рану горілкою, повідомила сторожу церкви про ножове поранення. Сторожем здійснено виклик карети швидкої допомоги, після прибуття швидкої потерпілу доставлено до лікарні.

Показання обвинуваченого та потерпілої є послідовними, логічними та не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння останніми змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників кримінального провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому в суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому суд обмежився дослідженням доказів, допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує його дії ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог положень ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд у кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Слов`янськ Донецької області, громадянин України, неодружений, із середньою спеціальною освітою, має трьох дітей: Данила 2008, Анастасію 2010, Софію 2012 років народження, до арешту працював бригадиром дерево-переробного комбінату в місті Ізюмі Харківської області, фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , судимий 25 вересня 2023 року вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області за ч. 1 ст. 289 КК до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим троком на 1 рік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення до скоєного злочину, щире каяття, наявність судимості, вчинення злочину в період іспитового строку, суд вважає що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням міри покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Покарання обвинуваченому призначити у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2023 року за ч. 1 ст. 289 КК, до покарання, призначеного за цим вироком.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати, у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України, з моменту фактичного затримання з 21 липня 2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 суд продовжує до моменту набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України, призначити покарання ОСОБА_5 , за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 вересня 2023 року, до покарання, призначеного за цим вироком, у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з моменту фактичного затримання з 21 липня 2024 року.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000978 від 21 липня 2024 року, а саме: змив РБК вилучений з сидіння дерев`янного стільця з обшивкою та контрольний змив поміщений до паперового пакету НПУ з датою пакування 21.07.2024 ЭO № 5365; ґрунт з РБК та контрольний грунт поміщені до паперового пакету НПУ 21.07.2024 ЭО № 5365; складний ніж з дерев?яною ручкою поміщений до картонної коробки з під фарбопульту жовтого кольору з біркою підписаною учасниками та пломбою № NPU-0579069; правий кросівок білого кольору торгівельної марки «BONA» зі слідами РБК поміщений до картонної коробки «BUFFETT» з біркою підписаною учасниками та пломбою № NPU 059070; штани тілесного кольору торгової марки «CAFONE» зі слідами РБК поміщені до картонної коробки підписаною учасниками та пломбою № НОМЕР_2 знищити.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти діб з моменту проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок складено та надруковано в нарадчій кімнаті 25 жовтня 2024 року в одному примірнику.

Головуючий