ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6307/24
Провадження № 1-кс/362/701/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

старшого дізнавача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого дізнавача СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000207 від 13.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

16.09.2024 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в ході проведення огляду місця події від 13.09.2024 року, на медичну книжку серії НОМЕР_1 видану ОСОБА_5 та медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 , із забороною користування, відчуження та розпорядження даним майном.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що13.09.2024 року до ЧЧ відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення на лінію НОМЕР_2 від представника управління держспожив служби, про те, що в магазині "Ситий Кум", який розташований за адресою: АДРЕСА_1 у продавчині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено особисту медичну книгу з явними ознаками підробки. (ЕО № 10727 від 13.09.2024 р.).

13.09.2024 старшим дізнавачем СД відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , було проведено огляд місця події, а саме в приміщені магазину «Ситий Кум» за адресою: АДРЕСА_1 під час якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надала особисту медичну книжку серії НОМЕР_1 та медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на власне ім`я. Вказана особова медична книжка серії НОМЕР_1 та медична картка огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» за № WAR1154652 та опечатано належним чином та вилучено до відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНІ в Київській області для проведення дослідження.

13.09.2024 року постановою старшого дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 , медичну книжку серії НОМЕР_1 та медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 визнано речовим доказом.

Дізнавач у клопотанні зазначила, що метою накладення арешту медичної книжки серії НОМЕР_1 та медичної картки огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 є необхідність у збереженні вказаного майна як речового доказу. (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Дізнавачем також в клопотанні вказано, що з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Дізнавач в судовому засіданні,просила клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи судом повідомлялася належним чином, заяв чи клопотань до суду не направляла (а.с.32).

Заслухавши дізнавача, вивчивши матеріали клопотання,кримінальне провадження № 0000207 від 13.09.2024 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 13.09.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа (а.с. 4).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 13.09.2024 року складений дізнавачем СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 в приміщені магазину «Ситий Кум» за адресою: АДРЕСА_1 під час якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надала особисту медичну книжку серії НОМЕР_1 та медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на власне ім`я. Вказана особова медична книжка серії НОМЕР_1 та медична картка огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» за № WAR1154652 та опечатано належним чином та вилучено до відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУНІ в Київській області для проведення дослідження(а.с.9).

Постановою дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 від 13.09.2024 року медичну книжку серії НОМЕР_1 та медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім?я ОСОБА_5 , визнано речовими доказами(а.с.24).

Постановою дізнавача СД відділу поліції № 1 Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області капітаном поліції ОСОБА_3 від 14.09.2024 рокупризначено технічну експертизу документів (а.с.27-28).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч. 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно, а саме:медична книжка серії НОМЕР_1 та медична картка огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім?я ОСОБА_5 - цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано мають правовий статус речових доказів, а також з урахуванням санкції ч.4 ст. 358 КК України, а тому на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведеного 13.09.2024 року огляду місця події, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів та проведення експертизи.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженогопрокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000207 від 13.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вході проведення огляду місця події13.09.2024 року, а саме: медичну книжку серії НОМЕР_1 видану ОСОБА_5 та медичну картку огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я на ім`я ОСОБА_5 із забороною користування та розпорядження даним майном, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, дізнавачем, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 25.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6