Дата документу 05.08.2024
Справа № 334/6283/24
Провадження № 1-кс/334/1919/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001600, внесеному 03.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною четвертою статті 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 , в якому слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001600, внесеного 03.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною четвертою статті 186 КК України. У вчиненні даного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно зі статтею 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення і наступного покарання підозрювана може почати переховуватися. Також підозрювана може впливати на свідків та потерпілих, оскільки з копій матеріалів кримінального провадження їй відомі номера їх телефонів, відоме їх місце мешкання. Враховуючи те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, не заміжня, вчинила тяжке кримінальне правопорушення, вона і в подальшому може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_5 та слідчий ОСОБА_6 клопотання підтримали, з мотивів викладених в ньому.

Підозрювана ОСОБА_4 проти клопотання заперечила. Пояснила, що вона не погоджується з повідомленою їй підозрою, оскільки потерпіла за власною волею передала їй грошові кошти в сумі 1 800 гривень за те, що вона гадала останній.

Захисник адвокат ОСОБА_7 проти клопотання заперечив. Пояснив, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою. У даному випадку можливо мало місце інше кримінальне правопорушення, зокрема передбачене статтею 190 КК України. Також подав клопотання в якому зазначив, що заявлені прокурором ризики не знайшли свого підтвердження, оскільки підозрювана є несудимою особою, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту унеможливіть ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування. Також свідки у даному кримінальному провадженні під час допитів були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, з потерпілою вона не контактує, що свідчить про відсутність ризику впливати на вказаних осіб.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим відділенням Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінального провадженні № 0001600, внесеному 03.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною четвертою статті 186 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснює Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.08.2024 приблизно о 10.28 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу з гаманця ОСОБА_8 , перебуваючи в салоні автомобіля «Renault Kango», державний номерний знак НОМЕР_1 , заволоділа грошовими коштами в сумі 2 100 гривень. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом з викраденими коштами пішла в невідомому напрямку, чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

04.08.2024 про підозру у вчиненні вказаного злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 КПК України повідомлено ОСОБА_4 .

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкриміновано їй злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 03.08.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 03.08.2024; протоколами допитів свідків від 03.08.2024; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_8 від 03.08.2024; протоколом затримання особи від 03.08.2024 та протоколом огляду речей від 03.08.2024.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У клопотанні необхідність застосування запобіжного заходу обґрунтовується наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а тому, побоюючись покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною, підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду у подальшому. Також може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, оскільки їй можуть бути відомі адреси їх проживання та засоби зв`язку. Крім цього може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона не працює, у шлюбі не перебуває.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення у справі «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Бекчиєв проти Молдови»).

Крім цього, у рішенні у справі «Ноймайстер проти Австрії» викладена позиція відповідно до якої позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Таким чином, запобіжний захід не може бути виправданий очікуваним покаранням у виді позбавлення волі.

Проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків повторного вчинення злочинів або переховування від слідства та суду».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною четвертою статті 186 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином та за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Також підозрювана, не працює, не має стійких соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя дійшов висновку про те, що підозрювана не має постійного місця проживання на території м. Запоріжжя, оскільки під час її допиту повідомила слідчому, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому у вимозі про судимості адресою її місця проживання зазначена: АДРЕСА_3 . Також захисником поданий слідчому судді договір оренди житлового приміщення від 15.05.2024, відповідно до якого підозрювана орендує кімнату у квартирі за адресою: АДРЕСА_5 і вказану адресу підозрювана не змогла назвати слідчому судді під час встановлення її особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, підозру у вчиненні корисливих злочинів, відсутність джерел доходів, зареєстроване місце проживання підозрюваної у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та відсутність постійного місця проживання у м. Запоріжжі, дійшов висновку, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй злочину, може вдатися до відповідних дій, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

Ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України також знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки підозрюваній можуть бути відомі місця проживання потерпілої та свідків, їх засоби зв`язку, а отже вона має можливість незаконного впливати на вказаних осіб з метою відмови ними від наданих органу досудового розслідування показань.

Підозрювана не має офіційного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні нового злочину під час судового провадження в іншому кримінальному провадженні за її обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 та частиною першою статті 357 КК України, що здійснюється Хортицьким районним судом міста Запоріжжя, що свідчить про наявність ризику того, що вона може вчинити інше кримінальне правопорушення для забезпечення свого існування, що є ризиком, передбаченим пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином є обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, що випливають із частини п`ятої статті 194 КПК України, зокрема її належну поведінку.

За таких обставин, слідчий суддя відхиляє аргументи захисника про можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182, частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, визначає заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до протоколу затримання особи від 03.08.2024 ОСОБА_4 була затримана в порядку статті 208 КПК України 03.08.2024 о 10.44 годині. Відповідно до частини другої статті 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання підозрюваної.

Керуючись статтями 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 206, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб в межах строку досудового розслідування з утриманням в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 10.55 години 03 серпня 2024 року.

Заставу визначити в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - у сумі 90 840 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Ленінського районного суду міста Запоріжжя (отримувач платежу: ТУ ДСАУ в Запорізькій області, , розрахунковий рахунок - UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, призначення платежу: Застава за ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1919/24 (справа № 334/6283/24), Ленінський районний суд міста Запоріжжя).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали. У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки: (1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора; (3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; (4) утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 10.55 години 01 жовтня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Ленінського районного суду міста Запоріжжя коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Ленінського районного суду міста Запоріжжя. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Термін дії ухвали закінчується 01 жовтня 2024 року о 10.55 годині.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повна ухвала складена 05 серпня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1