Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7905/24
Номер провадження 1-кс/711/2087/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

власника майна - підозрюваного ОСОБА_5

представника власника майна - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2024 до провадження слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання сторони кримінального провадження заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

В клопотанні порушується питання про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке визнано речовими доказами, з метою збереження речових доказів, а також з метою забезпечення подальшої конфіскації майна як виду покарання, а саме: мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 та грошові кошти в сумі 7 520 грн.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Частина 1 ст.170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 171 КПК України визначено вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна та строків його подання до слідчого судді, суду.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

В той же час, як встановлено в судовому засіданні, до матеріалів клопотання слідчого про арешт майна не долучено копії повідомлення про підозру ОСОБА_5 про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, в межах даного кримінального провадження, що позбавляє слідчого суддю перевірити її обґрунтованість та наявність підстав для накладення арешту на майно останнього, в тому числі з метою забезпечення конфіскації майна.

Крім того, згідно вказаного клопотання, слідчим ставиться питання про накладення арешту на мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , вилучений в ході проведення 03.10.2024 особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного під час затримання останнього в порядку ст. 208 КПК України, який згідно постанови слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Проте, згідно протоколу затримання ОСОБА_5 від 03.10.2024, який долучено до розглядуваного клопотання, в ході особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone» з IMEI НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_4 , що свідчить про невідповідність вказаного клопотанням доданим до нього додаткам та є порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України щодо зазначення переліку і виду майна, що належить арештувати.

Відповідно до вимог ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахування думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене майно в особи підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а в разу звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього кодексу, вважаю за необхідне, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, повернути його прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення зазначених в мотивувальній частині вказаної ухвали недоліків..

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника ВР ЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження №0000220 від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України повернути прокуророві та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині цієї ухвали.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1