Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

25 липня 2024 року м. Рівне

Справа № 572/2645/24

Провадження № 11-сс/4815/204/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2024 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2024 року задоволено клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене 18.06.2024 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 майно, а саме: «Всюдихід» кустарного виробництва.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 , просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування цих вимог апелянт зазначив, що у вступній та резолютивній частинах оскаржуваної ухвали не правильно вказано прізвище його довірителя « ОСОБА_8 » замість правильного « ОСОБА_8 », а також вказано не правильну дату його народження.

Окрім того, вказав, що ні в ухвалі, ні в клопотанні прокурора не зазначено, які дії були вчинені його довірителем з майном «Всюдихід» кустарного виробництва і в яких орган досудового розслідування вбачає наявність ознак злочину, передбаченого ст.290 КК України. Адвокат покликався на те, що з технічної точки зору «вварити двигун від автомобіля», як це вказано у клопотанні, не можливо, а лише фізична перестановка, що не становить складу цього злочину.

Зазначив, що транспортний засіб «Всюдихід» не є серійним автомобілем, що виготовлений на заводі, а є саморобним транспортним засобом, що побудований на власній конструкторській базі. ОСОБА_8 повідомляв працівників поліції, що даний «Всюдихід» виготовлений ним власноруч із деталей, які купував на різних автомобільних шротах, там придбав і двигун, а використовував його виключно для власних побутових потреб, не виїжджаючи на дороги загального призначення.

Апелянт вважає, що державна реєстрація самостійно сконструйованого транспортного засобу не є обов`язковою., а здійснити заміну двигуна за дозволом відповідного органу, як про це вказує орган досудового розслідування, без державної реєстрації неможливо.

Також вказав, що у постанові про визнання цього «Всюдиходу» речовим доказом не зазначено, чому перелічене майно є речовим доказом, яким воно відповідає критеріям.

Зазначив, що ідентифікаційний номер двигуна наявний та без будь-яких візуальних ушкоджень, тобто нанесений першопочатково.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СД Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.0

Так, частина 1 ст.170 КПК встановлює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, за визначенням частини 1 статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою начальника СД Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 від 18.06.2024, транспортний засіб кустарного виробництва «Всюдихід», визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається зі змісту цієї постанови, а також клопотання про арешт майна, підставою для визнання цього транспортного засобу кустарного виробництва речовим доказом було те, що він є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Водночас, ні вказана постанова, ні саме клопотання про арешт майна, не містять належного обґрунтування підстав, з яких виходив орган дізнання при визнанні «Всюдиходу» кустарного виробництва речовим доказом.

Не містить таких відомостей і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Разом з тим, диспозиція ст.290 КК передбачає кримінальну відповідальність за знищення, підробку або заміну ідентифікаційного номера, номерів двигуна, шасі або кузова, або заміну без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

При цьому, під час апеляційного розгляду прокурор підтвердив, що за висновком експертизи ідентифікаційний номер двигуна «Всюдиходу» кустарного виробництва не змінений і даних стосовно розшуку двигуна за цим номером немає.

Окрім того слід врахувати, що відповідно до матеріалів клопотання, вказаний «Всюдихід» кустарного виробництва без номерних знаків транспортувався ОСОБА_8 на автомобілі марки «IVECO», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно містить неправильне написання прізвища його власника. Так у третьому абзаці мотивувальної частини зазначено «Лісовець», а в інших її абзацах та прохальній частині - «Лісовик ». Аналогічного змісту неправильності у написанні прізвища власника містить оскаржувана ухвала слідчого судді.

При цьому слідчим суддею залишено без належної уваги та оцінки пояснення ОСОБА_8 , долучені до клопотання прокурора

Зі змісту ухвали не вбачається, що під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК, стосовно даного «Всюдиходу», що є однією з обов`язкових умов накладення арешту на майно.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» зазначав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Проте, з матеріалів клопотання не вбачається беззаперечних доказів, які б підтвердили необхідність накласти арешт на зазначений транспортний засіб.

Як передбачено ч.1 ст.173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, п.5 ч.2 ст.173 КПК визначає, що слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна, серед іншого, повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав для накладення арешту на «Всюдихід» кустарного виробництва, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 24 червня 2024 року, якою накладено арешт на майно у кримінальному провадженні №0000147, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту на тимчасово вилучене 18.06.2024 у ОСОБА_8 , жителя АДРЕСА_1 майно, а саме: «Всюдихід» кустарного виробництва.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3