УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 220 000 000 005 51 від 10.05.2022,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 420 220 000 000 005 51 від 10.05.2022.

На обґрунтування доводів клопотання адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.06.2024 в рамках кримінального провадження № 420 220 000 000 005 51 від 10.05.2022 було накладено арешт на майно, вилучене під час проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук фірми Apple Macbook чорного кольору; мобільний телефон iPhone марки Apple чорного кольору (IMEI: НОМЕР_1 ); жорсткий диск (s/n НОМЕР_2 ); документи щодо господарської діяльності на 14 арк., що належить ОСОБА_5 .

В обґрунтування доводів свого клопотання адвокат зазначає, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є незаконним та протиправним, оскільки не існує та не існувало потреби в накладенні арешту, при цьому, рішеннями ухвалених слідчими суддями Шевченківського Печерського районних судів м. Києва було зобов`язано уповноваженого прокурора повернути вилучене 03.01.2024 майно, що належить ОСОБА_5 на праві приватної власності, яке не має жодного відношення до кримінального провадження, не є предметом кримінального правопорушення, не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та набуте у законний спосіб.

В судовому засіданні представник власника майна доводи свого клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що в даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, слідчим було призначено комп`ютерно-технічну експертизу, яка наразі не завершена, вилучені речі є речовими доказами, просила відмовити в задоволенні клопотання, з огляду на те, що наразі потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала. Звернула увагу, що в апеляційному порядку представник власника майна ухвалу про арешт не оскаржував, натомість зловживає своїми правами та неодноразово звертався як до слідчих суддів Печерського так і Шевченківського судів з аналогічними клопотаннями.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, долучені до нього документи дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням ДБР за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000551.

В рамках вказаного кримінального провадження, 27.06.2024 хвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було накладено арешт на речі та документи, вилучені 03.01.2024 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись майном, а саме: ноутбук Apple Macbook чорного кольору; мобільний телефон марки iPhone Aррle (IMЕЙ: НОМЕР_1 ); жорсткий диск (s/n НОМЕР_3 ); документи щодо господарської діяльності на 14 арк.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, адвокатом до матеріалів клопотання не долучено достатніх доказів того, що на час його розгляду відпала потреба у подальшому його збереженні, або що арешт накладено необґрунтовано. Крім того, слід звернути увагу, що заявлені представником власника майна підстави є взаємовиключними, а оцінку законності рішення суду першої інстанції має право надавати суд апеляційної інстанції, проте в апеляційному порядку ухвала про арешт майна оскаржена не була.

При цьому відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

У той же час, оцінюючи наведені ініціатором клопотання доводи, слідча суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту на майно.

З огляду на вказане, уважаю, що заявником не доведено, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, а отже відсутні правові підстави для скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 174, 309, КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, що був накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.06.2024 (справа №757/26921/24-к), в рамках кримінального провадження № 420 220 000 000 005 51 від 10.05.2022.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: