Номер провадження:1-в/521/1173/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі провадження за клопотанням ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженого ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 року за ч.2, ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання відносно засудженого ОСОБА_4 щодо приведення у відповідність до закону вироку Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 року за ч.2, ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України відносно ОСОБА_4 у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX, яким вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Засуджений ОСОБА_4 просив розглянути клопотання у його відсутність.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2, ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 ( два) роки; за ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи призначене покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2024 року у виді позбавлення волі строком п`ять років два місяці, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років та двох місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 23.10.2023 року.

Як убачається з вироку Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 року ОСОБА_4 вчинив три епізоди крадіжок: 09.10.2021 року на суму 5000,00 гривень; 30.10.2021 року на суму 3442,00 гривень; від 10.11.2021 року на суму 1090, 00 гривень.

Вироком Малиновського районного суду від 23 січня 2024 року ОСОБА_4 засуджено за ст.395 КК України до двох місяців арешту. З урахуванням вироку Біляївського районного суду Одеської області від 23.10.2023 року, відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 ( п`яти) років та 2 (двох місяців) позбавлення волі.

Як убачається з вироку Біляївського районного суду Одеської області від 23.10.2023 року, ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та один місяць. За цим вироком ОСОБА_4 вчинив три епізоди крадіжок: 06.04.2023 на суму 854,00 гривень; 27 червня 2023 року на суму 1187,50 гривень та від 27 червня 2023 року на суму 6887,50 гривень.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року N 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від (далі Закон N 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1135,00 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн. а 50 відсотків від його розміру становили 1342,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону N 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення декількох епізодів крадіжок, за які ОСОБА_4 засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 25.06.2024 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2270,00 у 2021 році, тому розмір завданої шкоди за епізодом від 10.11.2021 (1090,00 гр.) є таким, що не перевищує граничний розмір шкоди з якого настає кримінальна відповідальність.

За іншими епізодами крадіжок встановленими вказаним вище вироком, кваліфікація дій ОСОБА_4 залишається за ч.2 ст.185 та ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Щодо вироку вироку Біляївського районного суду Одеської області від 23.10.2023 року, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч.4 ст.185 КК України за епізодом від 27 червня 2023 року на суму 6887,50 гривень за ч. 4 ст.185 до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та один місяць.

Таким чином, за результатами розгляду клопотання ДУ «Одеська виправна колонія №14» відносно засудженого ОСОБА_4 , суд приймає рішення, яким слід вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 року ОСОБА_4 за ч.2, ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України до покарання:

за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 ( два) роки;

за ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи призначене покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2024 року у виді позбавлення волі строком п`ять років два місяці, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років та двох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 23.10.2023 року.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адміністрації ДУ «Одеська виправна колонія №14» щодо приведення вироків у зв`язку зі змінами у Кодексі України про адміністративні порушення згідно Закону № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. відносно засудженого ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 по справі № 496/5900/21 - задовольнити.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Біляївського районного суду Одеської області від 25 червня 2024 року ОСОБА_4 за ч.2, ч.3 ст.15, ч. 3 ст.185 КК України до покарання:

за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 2 ( два) роки;

за ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, враховуючи призначене покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2024 року у виді позбавлення волі строком п`ять років два місяці, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді п`яти років та двох місяців позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1