Провадження №1-кс/712/5680/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання винесене у кримінальному провадженні № 0003681 від 02.11.2024 року за ч. 4 ст. 186 КК України, старшим слідчим СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 та погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003681 від 02.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2024 близько 21 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, відкрито, повторно, умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, у подальшому продовжений Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженого Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженого Законом України від 27 липня 2023 року № 3 275-IX, Указом від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженого Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, Указом від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженого Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ, Указом від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженого Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ, Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженого Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX, перебуваючи поміж будинків № 345 та АДРЕСА_1 , наніс кулаком правої руки в область живота з правої сторони ОСОБА_6 , після чого заволодів ножем зеленого кольору «GERBER PORTLAND OR USA S30V серійний номер НОМЕР_1 » та бездротовими навушниками «AirPods» серійний номер F149DXK23W, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки, сума яких наразі встановлюється.

В ході першочергових оперативно-розшукових заходів було встановлено, що до даного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.11.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено мобільний телефон «Хіаоmі Red Мі Note 12», який поміщено до сейф-пакету ICR 0194956.

03.11.2024 року мобільний телефон «Хіаоmі Red Мі Note 12», визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

Вилучений мобільний телефон «Хіаоmі Red Мі Note 12» належить затриманому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням зібраних доказів у вказаному кримінальному провадженні 03.11.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У зв`язку з вищезазначеним, у органу досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, виникла необхідність в накладенні на нього арешту, так як незастосування зазначеного засобу забезпечення кримінального провадження, може призвести до негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий до судового засідання не з`явився, в клопотанні просив про розгляд справи у його відсутність та відсутність власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003681 від 02.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2024 близько 21 години 10 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, відкрито, повторно, умисно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, перебуваючи поміж будинків АДРЕСА_2 , наніс кулаком правої руки в область живота з правої сторони ОСОБА_6 , після чого заволодів ножем зеленого кольору «GERBER PORTLAND OR USA S30V серійний номер НОМЕР_1 » та бездротовими навушниками «AirPods» серійний номер НОМЕР_2 , спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки, сума яких наразі встановлюється.

02.11.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході обшуку затриманої особи було виявлено та вилучено мобільний телефон «Хіаоmі Red Мі Note 12», який поміщено до сейф-пакету ICR 0194956.

03.11.2024 року мобільний телефон «Хіаоmі Red Мі Note 12», визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

Вилучений мобільний телефон «Хіаоmі Red Мі Note 12» належить затриманому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий просить накласти арешт на майно відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження, належного зберігання речових доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, заходи забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того і відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Беручи до уваги конкретні обставини кримінального правопорушення, його класифікацію, вимоги процесуального законодавства, суд дійшов висновку, що необхідність в накладенні арешту на перелічене в клопотанні майно, відсутня, оскільки жоден з ризиків, перелічених в ст. 170 КПК України, прокурором у клопотанні не доведений.

Керуючись ст.ст.170-173, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Старшому слідчому СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7