ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/106/24 Справа № 692/503/23 Категорія: ч. 1 ст. 389 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого в режимі відеоконференції з Драбівським районним судом Черкаської області захисникаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000167 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 01 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого:

-06 вересня 2022 року Драбівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., призначене ОСОБА_7 за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України, ухвалено виконувати самостійно.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст. 100 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Драбівського районного суду Черкаської області від 01.06.2023 ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що будучи засудженим 06 вересня 2022 року вироком Драбівського районного суду Черкаської області у справі № 692/748/22 за ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, що набрав законної сили 07.10.2022, та будучи письмово повідомленим 07.10.2022 Золотоніським районним сектором № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з порядком та умовами відбування покарання у вигляді штрафу, з наслідками несплати штрафу, та попередженим про настання кримінальної відповідальності у разі ухилення від відбування покарання, діючи умисно, з мотивів зневаги до судового рішення та з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді штрафу, не сплатив штраф у сумі 850 грн.

Не погоджуючись з вироком суду, перший заступник керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій, не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, просив скасувати вирок суду в частині призначеного покарання через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 1 ст. 389 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06.09.2022, та призначити остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та згідно з ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно. В решті - вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при призначенні покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції не застосовано положення ст. 71 КК України, зокрема не призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків.

ОСОБА_7 раніше засуджено вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06.09.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Призначене покарання у виді штрафу ОСОБА_7 не сплатив, кримінальне правопорушення в даному провадженні, передбачене ч.1 ст. 389 КК України, вчинив у період невідбутого покарання за вироком Драбівського районного суду від 06.09.2022, а тому при призначенні покарання повинні були застосовані норми ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, просила її задовольнити; думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що штраф за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06.09.2022 він не сплатив, у лютому 2024 року отримав травму перелом хребта, однак інвалідності не має, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам вирок районного суду не відповідає.

Оскільки учасниками судового провадження не оспорюється доведеність винуватості, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 389 КК України, тому вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 01.06.2023 в цій частині не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягаєзастосуванню, є обґрунтованими.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.

Також на необхідність точного визначення виду та розміру невідбутої частини основного та/або додаткового покарання за попереднім вироком при призначенні засудженому покарання за правилами ст. 71 КК України вказують і вимоги частини 4 цієї статті, згідно з якою остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Водночас за умови, що невідбута частина покарання за попереднім вироком є основним покаранням у виді штрафу, кримінально-правова норма, передбачена ч. 1 ст. 71 КК України, конкретизується нормою, визначеною у ч. 3 ст. 72 цього Кодексу. Відповідно ж до ч. 3 ст. 72 КК основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Верховний Суд неодноразово, у своїх постановах від 26.05.2020 у справі № 243/2528/19, від 20.01.2022 у справі № 686/3226/20 та постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 243/7758/20, висловлював позицію про те, що якщо особа, яка вчинила нові злочини до відбуття покарання за попереднім вироком, то суд призначає остаточне покарання з урахуванням ст.ст. 71,72 КК України у виді позбавлення (обмеження) волі та штрафу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06.09.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. і на момент вчинення нового кримінального правопорушення, за який його засуджено в даному кримінальному провадженні, та ухвалення нового вироку штраф сплачений не був.

В даному кримінальному провадженні Драбівський районний суд вироком від 01.06.2023 ОСОБА_7 призначив покарання за ч. 1 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі, визначивши покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. за вироком Драбівського районного суду від 06.09.2022 виконувати самостійно на підставі ч. 3 ст. 72 КК України.

При цьому судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення в період відбування покарання за попереднім вироком та в порушення вимог ст. 71 КК України не призначив покарання за сукупністю вироків із вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06.09.2022.

Оскільки судом першої інстанції при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме - вимоги ст. 71 КК України, тому вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 01 червня 2023 року в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, в порядку ст.420 КПК України, з призначенням ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутого покарання, за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06.09.2022, та призначення остаточного покарання у виді 1 року обмеження волі та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Колегія суддів вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_7 остаточного покарання у виді 1 року обмеження волі та штрафу, відповідає принципу індивідуалізації призначення покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В решті вирок суду залишити без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.404, 405, ч.1 п.3 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів,-

з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити.

Вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 01 червня 2023 року в частині призначеного ОСОБА_7 покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_7 та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання, призначене за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 06.09.2022, та призначити остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі та штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та згідно ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий

Судді