У Х В А Л А

23.10.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл.- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання заступника начальника Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл. ОСОБА_5 про приведення у відповідність судового рішення щодо засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколівка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого

вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 (справа № 357/4870/21) за ч. 3 ст. 185 КК України

У С Т А Н О В И В :

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 16.10.2024 надійшло клопотання заступника начальника Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл. ОСОБА_5 про приведення судового рішення стосовно ОСОБА_6 у відповідність у зв`язку із набранням чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

1.1. Клопотання обґрунтовано тим, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до змісту вироку, ОСОБА_6 у 2021 році скоїв сім епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжки), сума викраденого по п`яти з яких не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на день вчинення діяння.

1.2. У зв`язку з набуттям чинності Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», частина вчинених ОСОБА_6 діянь кваліфікується як адміністративне правопорушення.

1.3. Відтак заступник начальника Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл. на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України просить вирішити питання про приведення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 у відповідність до закону № 3886-ІХ.

2. В судовому засіданні представник Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл. ОСОБА_4 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

2.1. Прокурор щодо задоволення клопотання заперечував з підстав відсутності повноважень суду першої інстанції вносити зміни у вирок, що набрав законної сили, а також у зв`язку з вчиненням ОСОБА_6 діянь, які наразі продовжують вважатись кримінально караними.

3. Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, суд встановив таке.

3.1. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 у справі № 357/4870/21 ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. Відповідно до статей 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

3.2. Відповідно до змісту зазначеного вироку, ОСОБА_6 у 2021 році вчинив декілька епізодів таємного викрадення чужого майна, а саме:

- 02.03.2021 на загальну суму 2 007,56 грн;

- 09.03.2021 на загальну суму 689,62 грн;

- 11.03.2021 на загальну суму 948,33 грн;

- 21.03.2021 на загальну суму 2 618,26 грн;

- 26.03.2021 на загальну суму 1 938,12 грн;

- 01.04.2021 на загальну суму 1 083,33 грн;

- 02.04.2021 на загальну суму 5 656,00 грн;

3.3. Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

3.4. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

3.5. Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

3.6. Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

3.7. За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

3.8. Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

3.9. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

3.10. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

3.11. Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

3.12. Приписами підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

3.13. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2021 встановлений на рівні 2 270,00 грн. Отже для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість, відповідно до чинних норм законодавства, для 2021 року має перевищувати 2 270,00 грн (50 % * 2 270,00 грн х 2 = 2 270,00 грн).

3.14. Судом встановлено, що ОСОБА_6 у 2021 році здійснив відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 два епізоди крадіжки на суму, кожна з яких перевищує 2 270,00 грн.

3.15. Статтею 537 КПК України встановлений вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків. Зокрема п. 13 ч. 1 цієї статті передбачено, що суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння. При цьому, суд звертає увагу, що покарання призначається за конкретною частиною та статтею КК України. Відповідно засуджену особу можна звільнити від покарання за конкретною частиною та статтею КК України, а не за окремим епізодом, який входить до складу кримінального правопорушення.

3.16. Суд також зауважує, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 32 КК України при вчиненні двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу наявна така кваліфікуюча ознака як повторність. При цьому кількість епізодів, що перевищує 2 не має значення для відповідної кваліфікації. Як встановлено Судом, ОСОБА_6 вчинив у 2021 році 2 епізоди крадіжки на суму, що перевищила два неподаткових мінімума доходів громаняд. Відтак, навіть з урахуванням декриміналізації інших вчинених ним діянь, кваліфікація за ч. 3 ст. 185 КК України залишається вірною.

3.17. Крім того, чинні норми КПК України не містять такого повноваження суду першої інстанції як приведення вироку у відповідність до закону по окремим встановленим у вироці фактам. Право вносити зміни до рішення, зокрема яке набрало законної сили, належить судам апеляційної та касаційної інстанції (ст. 407, 436 КПК України). Суд першої інстанції має повноваження переглянути судове рішення, що набрало законної сили, лише за нововиявленими або виключними обставинами. Проте ч. 5 ст. 459 КПК України містить імперативну норму, яка не допускає перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час здійснення провадження.

4. Враховуючи, що ОСОБА_6 згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2022 здійснив таємні викрадення майна (крадіжки) на суми більші двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжок, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ залишаються кримінально-караним на цей час, відповідно відсутність підстав для застосування щодо нього норм ч. 2 ст. 74 КК України, а також ту обставину, що приведення у відповідність до закону вироку не передбачено нормами КПК України, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями ст. 5, 74, КК України, статтями 376, 535, 537 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні клопотання заступника начальника Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській обл. ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до закону відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення семиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_7