Справа № 646/7293/24
№ провадження 1-кп/646/963/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000651 від 29.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №000651 від 29.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 у кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилалася на продовження існування ризиків, які були враховані при обрані запобіжного заходу, передбачені п.п 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК , а також на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що є тяжким злочином. На думку прокурора, слід враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та особисті обставини, які можуть свідчити на користь збільшення ризиків переховування від правосуддя, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого є неможливим, оскільки вони не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вважав ризики ним зазначені на обґрунтування клопотання не доведеними, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт в певний період доби.

Розглянувши клопотання заявлені сторонами, вислухавши думку сторін кримінального провадження суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні прокурора не встановлено, що ризики на існування яких посилається прокурор на цей час продовжують існувати.

Дійсно, в розумінні КК України інкримінований ОСОБА_4 злочин, є тяжким, такий злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, проте сама по собі тяжкість правопорушення не є підставою для утримання обвинуваченого в умовах неволі.

На думку суду необхідно враховувати позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

Так ОСОБА_4 є особою, якараніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, працює на посаді експедитора в ФОП « ОСОБА_7 », має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

За місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 на протязі тривалого часу проживає у фактичному шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх. Для забезпечення проживання сім`ї має постійний достатній дохід.

Крім того, судом враховано заяву потерпілої ОСОБА_6 , яка звернулася до суду із заявою, в якій зазначила про те, що претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_4 не має, наразі примирилась з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим просила суд суворо його не карати.

Оцінюючи сукупність обставини, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: 1) вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 3) дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, те що він раніше не судимий, має ну утриманні неповнолітніхдітей, працює.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.

Закон покладає на сторону обвинувачення обов`язок довести як наявність обґрунтованої обвинувачення, так і наявність ризиків невиконання підозрюваним, зокрема, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та при розгляді клопотання у судовому засіданні, не довів наявність ризиків того, що обвинувачений може впливати на потерпілу чи свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Не надано доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні. За таких обставин вбачається, що стороною обвинувачення не доведено наявність вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Не надано доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Суд не вважає за можливе в повному обсязі залишити без розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, оскільки з урахуванням, обставин справи, доводів та доказів, на які посилались учасники судового розгляду, вбачається за необхідне застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Разом з тим, обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, суд враховує дані про особу обвинуваченого.

Доказів того, що під час проведення досудового розслідування та слідчих дій, під час судового розгляду справи у суді, у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений допускав порушення, які б могли свідчити про перешкоди для досудового розслідування чи судового розгляду стороною обвинувачення не надано.

Статтею 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З наведених обставин слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, вважає достатнім з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, яке відповідно до ст. 181 КПК України полягає забороні залишення місця проживання у певний період доби, а саме з 22-00 години до 05-00 години наступної доби, та у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу, строком на 2 місяці.

Крім того, судом на обговорення учасників процесу було поставлено питання про можливість призначення справи до судового розгляду за даним кримінальним провадженням.

У підготовчому судовому засіданні учасники кримінального провадження не заперечували проти призначення судового розгляду, перешкод для цього не вбачали, із заявами та клопотаннями відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України до суду не зверталися.

Заслухавши думку осіб, які беруть учать у підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду.

Підстав для прийняття рішення відповідно до п.п. 1-4 ч. 3ст. 314 КПК України не вбачається.

Керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду негайно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) не залишати у період часу з 22 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

2) прибувати до прокурора чи суду за першою вимогою;

3) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду;

4) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні №000651 від 29.05.2024.

Строк дії ухвали встановити у 2 (два) місяці.

Дата закінчення дії ухвали 15 вересня 2024 року.

Копію ухвали негайно направити до відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого для її виконання та зобов`язати негайно поставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №000651 від 29.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України на 24 липня 2024 року о 09-45 годині. у приміщенні суду за адресою: м. Харків, м-н. Героїв Небесної Сотні, 36, 3-й під`їзд.

Здійснювати судовий розгляд кримінального провадження одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 17.07.2024.

Суддя ОСОБА_1