КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/1304/24 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2990/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Майське, Магаданської області, Російської Федерації, громадянина України, має неповну середню освіту, працює не офіційно на будівництві, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 06.06.2017 року вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання - 120 годин громадських робіт; 02.08.2017 року вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70 ч. 4, 72 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців; 23.08.2018 року вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільненого на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 30.10.2019 року вироком Дзержинського міського суду Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, звільненого 20.07.2023 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.07.2023 року умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 12 днів,

визнано винуватим за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2019 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк остаточно призначеного покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного його затримання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу змінено із домашнього арешту в нічний час доби на тримання під вартою.

Постановлено взяти обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту з моменту фактичного його затримання.

Зараховано ОСОБА_7 в строк призначеного покарання період його досудового тримання під вартою з 06.01.2024 року по 08.01.2024 року включно.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вироку суду, відповідно до указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 із 5 год. 30 хв. 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває на даний час.

06.01.2024 року ОСОБА_7 приблизно о 10 год. 56 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Голосіївький, 104, у приміщенні торгової зали магазину «Фора» ТОВ «ФОРА» проходив по відділам з продажу товарів, обираючи представлений в асортименті товар.

Після чого, ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв та поклав до кишені штанів синього кольору, в яку був одягнутий та нагрудної сумки, яку тримав при собі наступний товар: чай «Ahmadtea» у кількості 1 шт., загальною вартістю - 68 грн. 25 коп. без урахування ПДВ; філе куряче «Бащинський Апетитне» вагою 0,28 кг, загальною вартістю - 65 грн. 10 коп. без урахування ПДВ; драже «Золотий Вік» вагою 0,592 кг, загальною вартістю - 78 грн. 44 коп. без урахування ПДВ; батончик «Bounty» у кількості 2 шт., загальною вартістю - 34 грн. 82 коп. без урахування ПДВ; батончик «Snickers» у кількості 2 шт., загальною вартістю - 63 грн. 13 коп. без урахування ПДВ; батончик «KitKat» у кількості 2 шт., загальною вартістю - 75 грн. 13 коп. без урахування ПДВ; батончик «Twix» у кількості 2 шт., загальною вартістю - 49 грн. 82 коп. без урахування ПДВ; батончик «Nuts» у кількості 3 шт., загальною вартістю - 110 грн. 73 коп. без урахування ПДВ; насіння соняшника «Сан Санич» у кількості 1 шт., загальною вартістю 48 грн. 33 коп. без урахування ПДВ.

В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої дії направлені на таємне викрадення майна, умисно, повторно, оминувши лінію каси магазину з викраденим майном, направився до виходу з приміщення магазину ТОВ «Фора», однак був помічений працівником цього магазину ОСОБА_10 , який звернувся до нього з проханням повернути товар.

Після цього, ОСОБА_7 , ігноруючи прохання ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, з викраденим товаром вибіг з приміщення магазину ТОВ «Фора», однак не зміг довести свій умисел до кінця, оскільки був затриманий співробітником охорони магазину.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_7 намагався завдати потерпілому ТОВ «Фора» матеріальну шкоду на загальну суму 593 грн. 75 коп. без урахування ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.186 КК України, а саме закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор у кримінальному провадженні, не погоджуючись із вироком суду в частині призначеного покарання, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок, яким призначити за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Дзержинського міського суду Донецької області від 30.10.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волів на строк 7 років 6 місяців. В решті вирок залишити без змін. При цьому, вважає за необхідне дослідити матеріали провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що судом неправильно застосовано ст. 69 КК України, оскільки призначаючи обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України суд врахував щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини та активне сприяння розкриттю злочину. Однак, на думку прокурора, в даному провадженні не було підстав для врахування визнання вини обвинуваченим та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та його злочинна діяльність була припинена працівниками охорони магазину « Фора ».

Тому, судом фактично враховано одну обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, інших обставин судом не наведено.

Разом з тим, прокурор вказує на не врахування судом того, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, що свідчить про підвищену його суспільну небезпечність та можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства. При цьому звертає увагу на особу обвинуваченого, його наполегливе прагнення вести злочинний спосіб життя та категоричне небажання перевиховуватися, у зв`язку з чим мета покарання не може бути досягнута і призначений розмір покарання є несправедливим внаслідок м`якості і недостатнім для виправлення обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Висновки суду відносно фактичних обставин кримінального провадження, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, правильності кваліфікації дій обвинуваченого в апеляційній скарзі прокурором не заперечуються.

Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що місцевий суд встановив, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст фактичних обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Колегія суддів не погоджується з доводами прокурора щодо призначеного обвинуваченому розміру покарання, який на думку прокурора є несправедливим внаслідок м`якості і недостатнім для виправлення ОСОБА_7 , з таких підстав.

Призначаючи обвинуваченому вид та розмір покарання, суд першої інстанції врахував положення статей 50, 65 КК України, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, зокрема, переростання крадіжки в грабіж, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, незначний розмір майна, яке намагався викрасти обвинувачений, відсутність претензій з боку представника потерпілого, у зв`язку з поверненням товару, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце реєстрації, проте там тривають активні бойові дії і повернутись туди у обвинуваченого не має можливості, має постійне місце проживання, має неповну середню освіту, працює не офіційно на будівництві.

Так, суд, визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому та визнання ним вини, активне сприяння в розкритті злочину, що проявилось у відсутності опору під час затримання, сприяння слідству, про що свідчать наявність обставини, що пом`якшує покарання, вказаної органом досудового розслідування та швидкість розслідування даного провадження і направлення його до суду, негайна явка обвинуваченого за першим викликом до суду та розгляд справи судом у короткий термін, протягом одного дня. Також суд врахував наявність обтяжуючої покарання обставини.

Врахувавши наведені обставини суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з чим погоджується й колегія суддів.

Частиною 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Поряд з цим, суд врахував дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин внаслідок збігу тяжких матеріальних та психологічних обставин, його вік, те, що він має постійне місце реєстрації в зоні активних бойових дій внаслідок вторгнення країни-агресора, та постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, працює не офіційно, наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та вважав за необхідне призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 186 КК України.

З огляду на враховані судом обставини, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки місцевого суду, що призначене покарання ОСОБА_7 за вчинений злочин є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.

Щире каяття характеризується відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, журналу судового засідання від 31 січня 2024 року (а.п.65) вбачається, що обвинувачений надав добровільно пояснення, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, висловив щире каяття у вчиненому, дійсність якого у апеляційного суду не викликає сумнівів.

Урахувавши, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення, при призначенні остаточного покарання, місцевий суд обґрунтовано із застосуванням положень ч. 4 ст. 81, ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому, суд дійшов висновку про остаточне призначення обвинуваченому реальної міри покарання, з метою запобігти можливим ризикам ухилитися від суду та перешкодити виконанню вироку після набрання ним законної сили, а також змінив обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід із нічного домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду, строк остаточно призначеного покарання визначено обчислювати з дня постановлення вироку.

Апеляційним судом перевірено матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше судимий,щиро розкаявся, визнав вину, активно сприяв розкриттю вчиненого злочину. Також колегія суддів враховує відсутність настання тяжких наслідків, вартість викраденого майна, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з сторони потерпілого з огляду на не подання цивільного позову у цьому провадженні, дані про особу обвинуваченого, який на обліку в лікарів психіатра і нарколога не перебуває (а.п.58,59).

Враховуючи наведені вище обставини провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого, встановлені судом пом`якшуючі обставини які, на переконання апеляційного суду істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та є достатніми для застосування в даному випадку при призначенні покарання положень ст. 69 КК України, яке визначено місцевим судом.

Колегія суддів в даному випадку не вбачає підстав для скасування зазначеного вироку в частині призначеного покарання із застосуванням ст.ст.69, 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та призначення обвинуваченому більш суворого розміру покарання.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується з статтями 50, 65 КК України, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст.405,407, 409КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4