Провадження №1-кп/522/552/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001025 від 01.08.2023 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2019 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяця. Звільнився 15.02.2023 року по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001025 від 01.08.2023 року, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час. В обґрунтування клопотання захисник зазначила, що у ОСОБА_3 є хронічні захворювання, що підтверджується долученими раніше до матеріалів справи медичними документами, наявні міцні соціальні зв`язки, а саме: в нього постійне місце проживання, працююча мати, неповнолітній син, який навчається та потребує його батьківської уваги.

Крім того, захисник зазначила, що у зв`язку із дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту її підзахисний не може працювати на підприємстві, яке наразі надає можливість його працевлаштування, щоб утримувати в повному обсязі свою родину, вести суспільно необхідну діяльність, обвинувачений мав постійний дохід та певні збереження, які закінчуються, сумлінно дотримується запобіжного заходу застосованого до нього.

Обвинувачений підтримав свого захисника, просив змінити йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний період доби, щоб він міг працевлаштуватися.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, суд доходить таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Також слід враховувати, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України при застосуванні та продовженні запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 08.08.2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора та змінено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, на цілодобовий домашній арешт, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи, що судом ще не завершено дослідження доказів, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченому злочину.

При цьому, не вдаючись до оцінки доказів, у відповідності до положень ст. 23 та ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому суд вбачає реальним існування раніше заявлених ризиків, які на даний час не зменшились та продовжують існувати, у зв`язку з чим не вбачає підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, ніж раніше обраний.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 на даній стадії судового провадження обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.4 ст. 185, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану; та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах особою, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання щодо доцільності зміни запобіжного заходу ОСОБА_3 , суд враховує дані щодо особи обвинуваченого, який є громадянином України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований та проживає в м. Одесі, раніше судимий.

Враховуючи сумлінну процесуальну поведінку ОСОБА_3 з моменту обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд доходить висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме переховування від суду, стосовно ОСОБА_3 наразі зі сплином часу суттєво зменшився.

Також, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який потребує медичного піклування, та те, що він має неповнолітнього сина, який потребує батьківського піклування.

Крім того, на думку суду, ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суттєво зменшується, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 , має намір працевлаштуватися у ресторан поваром, до затримання він також працював поваром, про що стороною захисту надано відповідні документи, однак перебування його під цілодобовим домашнім арештом це унеможливлює, що свідчить про бажання останнього здійснювати суспільно корисну діяльність та мати фінансовий дохід для задоволення власних потреб.

Отже, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу є обґрунтованим, про що свідчить поведінка обвинуваченого за період його перебування під дією запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який вчинив всі можливі дії для його працевлаштування, має постійне місця проживання з матір`ю пенсійного віку та неповнолітнього сина, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, таким чином перешкоджання в здійсненні обвинуваченим суспільно корисної діяльності, порушуватиме його право на працю, гарантоване Конституцією України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п. п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Бекчієв проти Молдови» та Клоот проти Бельгії» «ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт перешкоджання має бути підтверджено доказами», «однак з плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань».

Таким чином, враховуючи наведені фактичні обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, суттєве зменшення ризиків зі сплином часу, а також сумлінну поведінку обвинуваченого після зміни йому раніше обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний період доби підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що спосіб виконання запобіжного заходу запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт в нічний час доби за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , з покладенням на на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є достатнім запобіжним заходом, який наразі здатен забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язаних з його статусом у даному кримінальному провадженні, та не порушуватиме його право на працю.

Керуючись ст. 110, 132, 176, 177, 178, 181, 194, 201, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги строком на 60 (шістдесят) днів.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до Приморського районного суду м. Одеси за першою вимогою;

- не відлучатися з місця постійного проживання, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Строк дії ухвали щодо запобіжного заходу становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 27.09.2024 року, який діє до 25.11.2024 року включно.

Виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та контроль за його поведінкою покласти на уповноважену службову особу відповідного ГУНП в Одеській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в ГУНП в Одеській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_6