Справа № 308/4386/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/562/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021, остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб. Разом з тим зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, та Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

11 січня 2023 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, проникнув до приватного будинку, шляхом взлому вхідних дверей будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника помешкання викрав належний потерпілому, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бензопилу марки «GRUNHELM» модель «GS-5200V» ринкова вартість якого становить 2650.00 гривні (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривні 00 копійок), тобто викрав чуже майно. Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_9 на суму 2650 гривень.

У такий спосіб ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 13 січня 2023 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи, суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, проникнув до приватного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника помешкання викрав належний потерпілому, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шуруповерт марки «STURM» модель «CD3212DFR» у кейсі з комплектом до нього, ринкова вартість якого становить 1300,00 гривні (одна тисяча триста гривні 00 копійок), гель для душу ТМ «NIVEA MEN» Active Energy 24Н Fresh Effect 3ini (250 мл) ринкова вартість якого становить 128,66 гривень (сто двадцять вісім гривень шістдесят шість копійок), шампунь ТМ «GARNIER DRUCTIS» Алое Аквабомба (400 мл.) ринкова вартість якого становить 101,00 гривень (сто одна гривня 00 копійок), гель для душу ТМ «FA MEN» Pure Relax 2inl (250мл.) ринкова вартість якого становить 85,66 гривень (вісімдесят п`ять гривень шістдесят шість копійок), тобто викрав чуже майно.

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_9 на суму 1615,32 гривень.

У такий спосіб ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 15 січня 2023 року близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом взлому вхідних дверей за допомогою ломика, проникнув до приватного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника помешкання викрав належні потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вентилятор марки «UP» моделі «SF-1615B», ринкова вартість якого становить 367 гривень 00 копійок (триста шістдесят сім гривень 00 копійок), електричний чайник марки «TRISTAR», ринкова вартість якого становить 97 гривень 00 копійок (дев`яносто сім гривень 00 копійок), тобто викрав чуже майно та покинув місце вчинення злочину, маючи у такий спосіб реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 464 гривень 00 копійок.

У такий спосіб ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 25 січня 2023 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, проникнув до приватного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника помешкання викрав належні потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сковороду марки «MAESTRO», ринкова вартість якої становить 177 гривень 00 копійок (сто сімдесят сім гривень 00 копійок), електричний чайник марки «SENCOR», ринкова вартість якого становить 200 гривень 00 копійок (двісті гривень 00 копійок), електричний чайник марки «VEGAS», ринкова вартість якого становить 204 гривень 00 копійок (двісті чотири гривень 00 копійок), тобто викрав чуже майно та покинув місце вчинення злочину, маючи у такий спосіб реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 581 гривню - 00 копійок.

У такий спосіб ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 02 лютого 2023 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи раптово виниклий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, проникнув до приватного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , звідки незаконно, безоплатно та поза волею власника помешкання викрав належні потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , металевих тарілок діаметром 19,5 см у кількості 10 одиниць, ринкова вартість яких становить 548 гривень 00 копійок (п`ятсот сорок вісім гривень 00 копійок), поверхневий насос для води марки «Delta» моделі «JSWm» 10m, ринкова вартість якого становить 2057 гривень 00 копійок (дві тисячі п`ятдесят сім гривень 00 копійок) тобто викрав чуже майно та покинув місце вчинення злочину, маючи у такий спосіб реальну можливість розпорядитися викраденим майном.

Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріальну шкоду ОСОБА_10 на суму 2605 гривень 00 копійок.

У такий спосіб ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

На даний вирок суду захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вироку суду та закрити провадження у справі у частині обвинувачення щодо крадіжки майна з будинку за адресою: АДРЕСА_1 потерпілого ОСОБА_9 у зв`язку із відсутністю доказів.

Також захисник просить змінити оскаржуваний вирок у частині призначеного обвинуваченому покарання і застосувати до нього більш м`яке покарання, або ж звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності внаслідок малозначності діяння, за відсутність претензій потерпілих до обвинуваченого.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник покликається, що суд безпідставно відхилив доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_7 у крадіжці речей з будинку за адресою: АДРЕСА_1 саме від потерпілого ОСОБА_9 , оскільки останній у цьому будинку не проживає, не є власником чи володільцем даного будинку, доручення та інших договорів, які б уповноважували його здійснювати права власника цього будинку відсутні, що було встановлено місцевим судом.

Вказує, що місцевий суд встановив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на зазначене домоволодіння зареєстроване за ОСОБА_11 .

Покликається на відсутність доказів причетності ОСОБА_9 до майна у вказаному будинку, а тому обвинувачений у цій частині підлягає виправданню.

Також захисник зазначає, що на момент вчинення злочину у кримінальному провадженні № 0000075, обвинувачений є несудимою особою і вирок у справі № 308/641/18 від 27.04.2021 набрав законної сили тільки 13.06.2023. Отже, станом на січень-лютий 2023 року твердження сторони обвинувачення про порушення ОСОБА_7 умов іспитового строку, встановленого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 308/641/18 спростовано.

Звертає увагу, що оскільки обвинувачений вину визнав повністю, вчасно з`являвся на усі виклики слідства та суду, сприяв слідству у розкритті злочину, щиро розкаявся, просив суворо не карати, до ОСОБА_7 слід застосувати більш м`яке покарання, спів мірне із вчиненим, або ж звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності внаслідок втрати суспільної небезпеки.

19.09.2024 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене ним діяння, на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Просить застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.

30.09.2024 на адресу апеляційного суду надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , у якому прокурор просить у порядку ч.2 ст.404 КГІК України вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити. Перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч. 4 ст.185 КК України на ч.1 ст. 162 цього Кодексу та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного за даним вироком, зміненим цією ухвалою, невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021 остаточно до відбуття ОСОБА_7 призначити покарання у виді 2 років і 1 місяця позбавлення волі. У решті судове рішення залишити без змін.

Вказує, що у судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подала клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зазначає, що згідно зі сформульованим обвинуваченням ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у житло, скоєного в умовах воєнного стану. Водночас вартість викраденого майна, що встановлена за вироком і не оспорюється стороною захисту, становить: за епізодом від 11.01.2023 - 2650 грн., 13.01.2023 - 1615,32 грн., 15.01.2013 -464 грн., 25.01.2023 - 581 грн., 02.02.2023 - 2605 грн.

Звертає увагу, що для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2023 році становив 2684 гривні, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2023 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2684 гривні.

З урахуванням положень ст.5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_7 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Між тим, зважаючи на спосіб вчинення крадіжки, а саме скоєння її з проникненням у житло, дії ОСОБА_7 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України. Звертає увагу, що з огляду на зміст ч.1 ст.162 КК України, дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч.4 ст.185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Зазначає, що об`єктивна сторона ст.162 КК України полягає, зокрема у незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи. Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи, потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

Суд першої інстанцій установив, що ОСОБА_7 визнав фактичні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень і не заперечував факту проникнення в житло з метою заволодіння майном, інакше кажучи, усвідомлював, що житло, до якого він проник, перебуває у користуванні чужої особи.

Акцентує, що на підставі наведеного, враховуючи положення ч.3 ст.337 КПК України, дії ОСОБА_7 необхідно перекваліфікувати дії з ч. 4 ст. 185 на ч.1 ст.162 КК України і призначити покарання в межах санкції цієї частини статті, та відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України змінити судові рішення.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник просили закрити провадження у справі у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Прокурор зазначив про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України, з підстав зазначених у поданому клопотанні.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст клопотань учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи поданих клопотань, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи озвучену під час апеляційного перегляду позицію сторони захисту щодо необхідності закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у зв`язку із декриміналізацією діяння, викладені в апеляційній скарзі апеляційні доводи сторони захисту щодо пом`якшення обвинуваченому покарання колегією суддів не перевіряються.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як передбачено положеннями ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до положень ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів щодо посилення за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП України та змінено розмір дрібного викрадення чужого майна з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів враховує, що самим Кримінальним кодексом України не визначено розмір кримінально караного викрадення чужого майна, а тому зміна КУпАП Законом № 3886-ІХ від 18.07.2024 є зміною кримінального законодавства, яка пом`якшує або скасовує кримінальну відповідальність особи, і Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 має зворотню дію в часі і поширюється на діяння обвинуваченого ОСОБА_7 , вчинені ним 11.01.2023, 13.01.2023, 15.01.2023, 25.01.2023, 02.02.2023.

З урахуванням положень п. 5 р. XX Податкового кодексу України неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється в розмірі податкової соціальної пільги, яка становить 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року.

Згідно ст. 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-ІХ «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 становив 2684 грн.

З урахуванням наведеного, податкова соціальна пільга та неоподатковуваний мінімум доходів громадян становили 1342 грн.

Таким чином, кримінальна відповідальність за крадіжку, вчинену у 2023 році, з врахуванням змін, внесених Законом № 3886-ІХ , настає за вчинення крадіжки на суму від 2684 грн.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднане з проникненням у житло, скоєного в умовах воєнного стану.

Вартість викраденого обвинуваченим майна становить за епізодом: від 11.01.2023 - 2650 грн., від 13.01.2023 - 1615,32 грн., від 15.01.2013 - 464 грн., від 25.01.2023 - 581 грн., від 02.02.2023 - 2605 грн.

За наведених обставин, з урахуванням положень ст.5 КК України, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_7 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Водночас, зважаючи на спосіб вчинення обвинуваченим по усіх епізодах (11.01.2023, 13.01.2023, 15.01.2023, 25.01.2023, 02.02.2023) крадіжок майна, а саме скоєння таких з проникненням у житло (приватний будинок), дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати по цих епізодах за ч. 1 ст. 162 КК України, а саме як незаконне проникнення до житла, з огляду на встановлені місцевим судом фактичні обставини, які учасниками кримінального провадження не оспорювались.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст. 162 КК України покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як кримінальний проступок, кількість епізодів вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення у період іспитового строку, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Оскільки у межах даного кримінального провадження кримінальні правопорушення ОСОБА_7 вчинив 11.01.2023, 13.01.2023, 15.03.2023, 25.01.2023, 02.02.2023, тобто після постановлення щодо нього вироку суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, то остаточне покарання обвинуваченому слід визначити на підставі ст.71 КК України.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України.

Призначити ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2021, остаточне покарання ОСОБА_7 призначити у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: