УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 470/2332/22

провадження № 51-1697впс24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа №470/233/22) стосовно ОСОБА_5 з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів і

встановила:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) у порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення згаданого провадження з Добровеличківського районного суду Кіровоградської області до Березнегуватського районного суду Миколаївської області.

Мотивуючи заявлену вимогу, автор клопотання зазначає, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 було скеровано до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області на підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 15 вересня 2022 року №50/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя у Березнегуватському районному суді Миколаївської області, в якому згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 30 березня 2023 року № 283/0/15-23 відновлено територіальну підсудність справ; правопорушення вчинено на території Баштанського (колишнього Березнегуватського) району Миколаївської області; там же проживають учасники провадження що, на думку прокурора, є винятковими обставинами. Посилаючись на це, підтримання публічного обвинувачення прокурорами Березнегуватського відділу Баштанської окружної прокуратури, розташованої у смт. Березнегувате; значну віддаленість місцевого суду Кіровоградської області; дострокове припинення відрядження судді, яка здійснювала розгляд провадження, прокурор твердить, що направлення справи до вказаного місцевого суду Миколаївської області є доцільним і сприятиме ефективності кримінального провадження.

Учасникам судового провадження було належним чином повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає розгляду питання. Клопотань про відкладення судового розгляду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши наявні в Суді матеріали, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з наявних у Суді даних, кримінальне провадження (справа №470/233/22) стосовно обвинуваченого за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 162Кримінального кодексу України ОСОБА_5 надійшло до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області в установленому законом порядку, що не заперечує прокурор у клопотанні. Судовий розгляд провадження не розпочато.

Частиною 1 ст. 34 КПК передбачено вичерпний перелік підстав для направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: якщо до початку судового розгляду виявилося, що воно надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для його розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Наведених підстав у поданому прокурором клопотанні не відображено.

Згідно з абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім тих, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях).

Однак у зверненні прокурора не міститься даних, які би свідчили про неможливість здійснення правосуддя Добровеличківським районним судом Кіровоградської області у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 .

За змістом положень ст. 34 КПК направлення кримінального провадження на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого та більшості потерпілих або свідків не є безумовним чи обов`язковим. Зазначеного прокурор не врахував і не обґрунтував, чому наближеність до суду місця проживання учасників провадження сама собою гарантує оперативність та ефективність судового розгляду. Також автор звернення не зважив на те, що питання забезпечення явки вказаних учасників є організаційним, а за приписами ст. 23 КПК саме на сторону обвинувачення покладено обов`язок забезпечити присутність свідків обвинувачення під час здійснення розгляду справи судом; на випадок неможливості явки осіб до суду законодавець передбачив процедуру дистанційного провадження (ст. 336 КПК).

Прокурор посилається також на виключну обставину, що за формулюванням іде у розріз з положеннями ст. 34 КПК.

Не можна визнати прийнятними і доводи в клопотанні про перепони для підтримання державного обвинувачення через віддаленість місцевого суду Кіровоградської області, як підстави для зміни територіальної підсудності, адже за чинним законодавством прокурор має виконувати свої процесуальні обов`язки незалежно від місця розташування суду.

Разом із цимза наявними у Суді відомостями прокурор ОСОБА_4 раніше зверталася до Касаційного кримінального суду з питань направлення провадження стосовно ОСОБА_5 до Березнегуватського районного суду Миколаївської області і таке клопотання Суд ухвалою від 1 квітня 2024 року залишив без задоволення. Виняткових випадків у провадженні колегія суддів не встановила. Прийняте рішення є остаточним й оскарженню не підлягає.

Попри це прокурор повторно звернувся з клопотанням, у якому наведено доводи, що вже були предметом дослідження Суду та визнані неприйнятними.

У ст. 34 КПК не регламентовано процедури неодноразового звернення однією стороною у тій самій справі з подібними клопотаннями про зміну територіальної підсудності, адже це суперечить приписам ст. 2, ч. 5 ст. 34 цього Кодексу, що автор клопотання також залишив поза увагою.

Крім того, у своїх рішеннях Суд неодноразово акцентував, що повторні звернення про передачу справи з одного суду до іншого на тих самих підставах і з доводами, які вже були предметом перевірки, не сприяє оперативному розгляду кримінального провадження.

Ураховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, поданого стороною обвинувачення.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, колегія суддів

постановила:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа №470/233/22) стосовно ОСОБА_5 із Добровеличківського районного суду Кіровоградської області до Березнегуватського районного суду Миколаївської області залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3