ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002929 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вірменії, громадянина Вірменії, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 20.09.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 20 вересня 2018 року, остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

20.06.2019 близько 2 год. 45 хв., ОСОБА_9 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, через вікно проник до нежитлового приміщення підвалу, який належить ОСОБА_10 та заволодів 24 радіаторами біметалевими, болгаркою «Кутова шліфмашина» ТМ «Макіta» модель СА9020К, болгаркою «Кутова шліфмашина» ТМ «ВWS», перфоратором ТМ «Макita» модель НР 1640, молотком відбійним ТМ «Сompass», перфоратором ТМ «Forte» модель RН 28-10R, будівельним феном ТМ «Firm» модель FHC 2000ТК, перфоратором ТМ «Еinhel» модель ТS-RН900, лічильником води моделі SК 09 М 1001, перфоратором ТМ «Маgnessium» модель АРСЕНАЛ П-1500Є, лазерним рівнем ТМ «ВOSCH» модель РSL103603К08, паяльником ТМ «Ріlsa», перфоратором ТМ «ВOSCH» модель RBN2000, кабелем електричним 3X6 25 м., кабелем електричним 3X2,5 400 м., кабелем електричним 8X1,5 270 м., 24 коробками під розетку, 28 коробками під розетку для бетону, 16 коробками під розетку для картон, 3 бар`єрами 50 ампер, чим завдав матеріальних збитків потерпілому на загальну суму 110 398 грн. 55 коп.

До початку апеляційного розгляду прокурор відмовився від поданої ним апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить дослідити всі докази та процесуальні документи, що містяться в матеріалах кримінального провадження, скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначив, що судом невірно кваліфіковано дії обвинуваченого оскільки крадіжку вчиняли двоє осіб, а обвинувачується лише ОСОБА_9 . На думку захисника показання свідка ОСОБА_11 є хибними, оскільки судом не перевірено спроможність ОСОБА_12 побачити обличчя обвинуваченого вночі через вікно в місце де не працювали ліхтарі. Вказав, що у автомобілі, де були виявлені викрадені речі, обвинувачений був відсутній.

Наголосив, що посилання суду на дані протоколу слідчого експерименту від 27.06.2019 року є безпідставними, оскільки обвинувачений заперечував відомості, які були отриманні під час слідчого експерименту.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій є правильним і ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

Апеляційні доводи сторони захисту під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження.

Обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою вину частково, зазначив, що викрадене майно знаходилося у дворі, а тому така кваліфікуюча ознака як проникнення відсутня. Також визнав вину лише в частині викрадення будівельних матеріалів та інструментів, які були вилучені в автомобілі свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні повідомив, що вночі літа 2019 року він почув підозрілий шум в підвалі під квартирою за місцем його проживання, у якому протягом тривалого часу власник робив ремонт. Вийшовши на подвір?я, свідок побачив автомобіль, який швидко від?їхав від будинку та двох невідомих осіб, які сховалися у підвал та повідомили що є будівельниками. Підійшовши до вікна підвалу ОСОБА_11 побачив обличчя ОСОБА_9 , який втік з іншим чоловіком через вікна навпроти.

При цьому, всупереч апеляційним доводам захисника свідок зазначив, що добре розгледів лице обвинуваченого, оскільки він підійшов близько до вікна підвалу та посвітив на ОСОБА_9 ліхтарем телефону. Пізніше свідок також упізнав обвинуваченого, коли останнього затримали працівники поліції.

Потерпілий ОСОБА_10 , який є власником підвалу, з якого було викрадено будівельні матеріали та майно, повідомив суду, що про крадіжку дізнався від свого працівника, після чого приїхавши на місце злочину, почув від сусіда ОСОБА_11 яким чином було вчинено крадіжку. Зазначив, що частину викраденого майна йому повернули працівники поліції. Крім того, крадії пошкодили вікно підвалу, оскільки саме через вікно туди проникли.

Свідок ОСОБА_14 , який працював у підвальному приміщенні зазначив, що про крадіжку дізнався від товариша, якому зателефонував свідок ОСОБА_11 . Приїхавши на місце злочину, він побачив пошкоджене вікно підвалу. А пізніше його відвезли за адресою, де був затриманий автомобіль з викраденими речами, які йому віддали на зберігання. Також біля автомобіля були працівники поліції, водій та ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_13 також підтвердив, що на прохання ОСОБА_9 вночі 20.06.2019 він перевозив будівельні матеріали на своєму автомобілі. Що вантажили у багажник його автомобілю ОСОБА_13 не бачив, проте помітивши що ОСОБА_9 з невідомою особою дістають будівельні матеріали через вікно підвалу, зрозумів, що вони вчиняють крадіжку, негайно залишив місце злочину та, заїхавши у перший двір, почав вивантажувати будівельні матеріали на землю.

Показання потерпілого та свідків є логічними, послідовними, узгоджуються між собою та вказують на вчинення ОСОБА_9 крадіжки з проникненням, оскільки потерпілий та свідки зазначили, що проникнення у підвал відбулося шляхом пошкодження вікна, через яке пізніше, за словами свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_9 витягав викрадені будівельні матеріали та складав їх у багажник автомобіля.

Спростовуючи апеляційні вимоги захисника, щодо вчинення злочину кількома особами, необхідно зазначити, що на теперішній час суд переглядає кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 та не вирішує питання про винуватість інших осіб.

Також показання потерпілого та свідків узгоджуються з відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події від 20.06.2019, відповідно до якого було виявлено викрадені речі та автомобіль ВАЗ-2110, д.н.з. НОМЕР_1 , у багажнику якого містилися коробки та викрадені речі, розпискою ОСОБА_14 , відповідно до якої він отримав на зберігання викрадене майно, протоколом огляду місця події від 20.06.2019, згідно з яким у підвалі виявлено відчинені вікна та будівельні матеріали, висновком судово-товарознавчої експертизи від 12.06.2019 №2178/19, у якому визначена загальна ринкова вартість викраденого майна, накладними №7 від 08.05.2019 та від 12.06.2019, квитанціями від 05.08.2014, гарантійним талоном від 04.07.2011, технічними документами електроприладів, що підтверджують право власності ОСОБА_10 на викрадені товари.

Доводи захисника про те, що обвинувачений був відсутній у автомобілі на час вилучення працівниками поліції викраденого майна, не спростовують винуватість ОСОБА_9 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, оскільки його вина повністю доводиться наявними у матеріалах справи доказами. Так свідок ОСОБА_13 вказав, що перевозив викрадене майно у багажнику свого автомобіля саме на прохання обвинуваченого, який ошукав його, зазначивши, що працює будівельником, а свідок ОСОБА_11 вказав, що побачив, як зазначений автомобіль від?їхав з місця злочину, де залишився ОСОБА_9 . Крім того, обвинувачений під час проведення слідчого експерименту за його участю 27.06.2019 детально розповів та показав як вчинив крадіжку. При цьому повідомив, що попросив знайомого ОСОБА_15 перевезти на його автомобілі ВАЗ-2110 будівельні матеріали, не зазначаючи, що вони викрадені. Також вказує, що під час викрадення ним майна до нього підійшов знайомий ОСОБА_16 , якому обвинувачений повідомив, що працює тут будівельником та разом з яким зайшов до підвалу та вийшов на вулицю через вікно навпроти.

Необхідно зазначити, що дані, отримані під час проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого повністю узгоджуються з іншими, наявними у матеріалах справи доказами. А тому доводи захисника про визнання протоколу проведення зазначеної слідчої дії недопустимим доказом не знайшли свого підтвердження, оскільки суд критично відноситься до показань ОСОБА_9 , наданих у судовому засіданні, щодо невизнання свої вини та розцінює їх як спосіб уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, всі докази, наявні у матеріалах кримінального провадження, є допустимими, оскільки вони складені та проведені уповноваженими особами відповідно до вимог діючого КПК України, узгоджуються між собою та із іншими матеріалами кримінального провадження, та є такими, що в своїй сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_9 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Також враховуючи, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку за вироком Київського районного суду м. Харкова від 20.09.2018, місцевий суд правильно призначив покарання із застосуванням ст. 71 КК України.

Таким чином, призначене ОСОБА_9 покарання, розмір якого визначено в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, із застосуванням ст. 71 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для скасування ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 та направлення його на новий розгляд до суду першої інстанції, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, вирок Київського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2020 року, щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення,

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4