справа № 488/3737/24
провадження № 1-кп/488/330/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
потерпілої:ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, громадянин України, українець, неодружений, має середню спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-15.05.2024 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ

27.06.2024 року, приблизно о 23:30 годині обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на території парку «Корабельний» за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , маючи намір на спричинення останній тілесних ушкоджень, схопив її за шию, спричинивши тілесні ушкодження у виді саден шиї та наніс один удар колюче-ріжучим предметом в правий бік потерпілої, спричинивши тілесне ушкодження у виді рани в здухвинній ділянці справа. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень кожне.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні заперечив та повідомив суду, що потерпіла є його колишньою співмешканкою, з якою вони мешкали разом з березня 2024 року, але за декілька днів до зустрічі 27.06.2024 року розійшлися з ініціативи потерпілої через сварку з приводу вживання ними алкогольних напоїв. У вказаний день потерпіла запропонувала обвинуваченому зустрітися в парку «Корабельний», на що останній погодився. Під час домовленості про зустріч з потерпілою обвинувачений знаходився вдома у свого знайомого на ім`я ОСОБА_6 . Обвинувачений пішов на зустріч з потерпілою разом з ним, при чому той під час зустрічі стояв осторонь та його не було видно, оскільки в парку відсутнє освітлення. Потерпіла також прийшла на зустріч зі своєю подругою ОСОБА_7 , яка також стояла осторонь в парку. Потерпіла була в нетверезому стані, тілесних ушкоджень на її тілі не було видно, вона почала лаятись на обвинуваченого, замахнулася на нього, останній схопив її за руку та сказав, що їм не бути разом та пішов, потерпіла також спокійно пішла у напрямку свідків. Вся розмова тривала приблизно 2 хвилини. Після вказаної події обвинуваченому писала ОСОБА_7 , повідомивши, що має щось йому розказати про потерпілу та про те, що остання тисне на ОСОБА_7 з метою дачі нею показань проти обвинуваченого.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується іншими дослідженими судом доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 повідомила суду, що у вказаний день вона та її подруга, у якої вона мешкала ОСОБА_7 пили коньяк, при цьому потерпіла переписувалася з обвинуваченим, вони грубили один одному. Потерпіла сказала ОСОБА_7 , що вона має намір зустрітися з обвинуваченим, на що та сказала, що піде з нею, бо це небезпечно. Зустрілися потерпіла з обвинуваченим у парку «Корабельний», освітлення було відсутнє, ОСОБА_7 разом із охоронцем свідком ОСОБА_8 в цей час знаходилися біля входу в парк. Потерпіла пішла розмовляти з обвинуваченим, який в ході розмови схопив її за шию та чимось вдарив. Потерпіла крикнула ОСОБА_7 , що її порізали, після чого остання прибігла до неї. Потерпіла пішла до лікарні лише наступного дня, бо змогла сама зупинити кровотечу. Рана заживала довго та ще досі не зажила. Також після того як обвинувачений схопив її за шию, в неї залишились на шиї садна. Під час спілкування потерпіла не замахувалась на обвинуваченого та не намагалася його побити. ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 бачили тілесні ушкодження, спричинені обвинуваченим.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що з обвинуваченим він не знайомий, потерпіла є його сусідкою, з якою відносини він не підтримує. ОСОБА_8 повідомив суду, що у вказаний час він працював охоронцем в парку на ринку, охороняв кафе-палатку, батут та гірку. Влітку в липні-серпні, точніше не пам`ятає, близько 00:00 години до його сторожки зі сторони лікарні по парку підійшли потерпіла з подругою. Потерпіла сказала своїй подрузі ОСОБА_9 залишитись почекати її біля сторожки, а сама пішла вздовж парку в бік суду. Освітлення в парку не було, лише горіло два прожектори біля сторожки свідка. Потерпілої не було приблизно хвилин 10, потім свідок почув жіночі крики з тієї сторони, куди пішла потерпіла. Її подруга побігла туди, а свідок вийшов на вулицю та знаходився біля сторожки. Потім потерпіла та її подруга повернулись до його сторожки, у потерпілої на правому боці була кров та на запитання свідка що це повідомила, що її «підрізали», на питання хто це зробив відповіла, що його це не стосується. Протягом декількох хвилини потерпіла та її подруга спілкувались між собою, потім потерпіла викликала поліцію, після приїзду поліції свідок не чув, що саме потерпіла їм повідомляла, так як вони стояли біля автомобіля, а свідок залишився біля сторожки. Хто наніс потерпілій тілесній ушкодження свідок не бачив.

Суд перевіряє показання допитаних потерпілої та свідка шляхом співставлення між собою та з іншими доказами.

Так, показання потерпілої узгоджуються із дослідженими судом письмовими доказами. Зокрема, з інформації, що міститься у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.06.2024 року (а.п.33) вбачається, що 28.06.2024 року потерпіла повідомила поліції про спричинення їй 27.06.2024 року тілесних ушкоджень обвинуваченим.

З довідки, виданої лікарем-хірургом КНП «Міська лікарня №5» МОР (а.п.39), вбачається, що 28.06.2024 року потерпілій поставлений діагноз «колото-різана рана м`яких тканин ділянки таза».

Відповідно до висновку експерта № 511 від 09.07.2024 року (а.п. 36) у потерпілої наявні тілесні ушкодження у вигляді саден шиї, які могли утворитись від 1-2 дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інше, не виключено при хватанні або здавленні шиї руками, рани в здухвинній ділянці справа, яке могли утворитися від однієї дії будь-яким колюче-ріжучим предметом, з давністю утворення близько 4 діб до часу огляду. За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне). Утворення вказаних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину як з приданням тілу прискорення так і без нього виключається. Ділянка шиї та здухвинної ділянки справа доступна для нанесення вказаних тілесних ушкоджень власною рукою. При нанесенні тілесних ушкоджень взаємо розташування потерпілої та нападника (нападників) могло змінюватись.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 05.07.2024 року, за участю свідка ОСОБА_7 , вбачається, що остання впізнала ОСОБА_4 як особу, яка завдала тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 (а.п. 20).

Також судом було досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 19.08.2024 року за участю свідка ОСОБА_7 , яка розповіла де, ким і за яких обставин було нанесено тілесні ушкодження ОСОБА_5 (а.п.23).

Таким чином, вказані документи, що фіксують, у тому числі, наявність у потерпілої конкретних тілесних ушкоджень, їх характер та локалізацію, час їх спричинення, узгоджуються між собою, не містять суттєвих суперечностей із показаннями потерпілої та свідка.

В судове засідання викликалася свідок ОСОБА_7 , однак в ході судового розгляду було з`ясовано, що 31.08.2024 року вона залишила межі України та не повернулася до цього часу (а.п.58), у зв`язку з чим прокурор заявив про відмову від виклику та допиту вказаного свідка, з чим погодився і обвинувачений.

Повідомляючи про особу на ім`я ОСОБА_6 , яка начебто бачила, що обвинувачений не наносив тілесні ушкодження потерпілій, ОСОБА_4 , по-перше, не заявив про виклик та допит вказаної особи в якості свідка, а по-друге, не навів даних, які б дозволили ідентифікувати вказану особу для її виклику судом.

Суд вважає, що показання обвинуваченого в частині заперечення ним вини спростовані в ході судового розгляду та сприймає їх як обраний ОСОБА_4 спосіб захисту від обвинувачення.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною поза розумним сумнівом вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку. Дії обвинуваченого, тобто умисне легке тілесне ушкодження, суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше судимий (а.п.42), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 40,41), за місцем мешкання дільничним офіцером поліції характеризується негативно (а.п. 44).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, насильницьким. особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

При цьому, розмірковуючи над видом покарання, що має бути призначений обвинуваченому, суд приходить до висновку, що найменш суворий вид покарання, що передбачений санкцією частини 1 статті 125 КК України, а саме штраф, не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

В ході судового розгляду встановлено, що 15.05.2024 року, тобто до вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений був засуджений Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

За таких обставин, на підставі статті 71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, застосовуючи правила складання покарань, передбачені статтею 72 КК України.

Так, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид покарання виходячи зі співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі частини 1 статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15.05.2024 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, та з урахуванням статті 72 КК України, призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 15 (п`ятнадцять) днів.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, вирок, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1