БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/235/24
Провадження № 1-кп/497/69/24
УХВАЛА

про розгляд клопотання захисника щодо закриття провадження

11.09.24 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Болград обвинувальний акт та матеріали що надійшли до суду з Болградської окружної прокуратури Одеської області у кримінальному провадженні №0000657 від 08.11.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Криничне Болградського району Одеської області, зі слів - офіційно не працевлаштований, українську розуміє, має середню освіту, не одружений, дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП не судимий,

- який обвинувачується за ст.185ч.4 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 24.10.2023р., у період з 08:00 та 09:00 годинами (більш точний час не встановлено), перебуваючи на вул.Інзовська у с.Криничне Болградського району Одеської області в районі мосту через річку Карасулак виявив втрачений гр. ОСОБА_7 мобільний телефон марки Хіаоmі, моделі Redmi-9С з sim-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером НОМЕР_1 та захисним чохлом, які не становлять матеріальної цінності для потерпілої, - що належали матері потерпілої ОСОБА_4 , і вартість якого, згідно висновку експерта становить 2593грн. При цьому зазначений мобільний телефон та телефонна книга абонентів власника продовжували функціонувати за індивідуалізуючими його ознаками абонентського номеру, а власниками телефону вживалися активні заходи щодо встановлення його місця знаходження. За зазначених обставин вказаний телефон був виявлений також й гр. ОСОБА_8 - мешканцем цього ж населеного пункту - який теж мав можливість встановити власника телефону за його абонентським номером та телефонною книгою абонентів власника. Але ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнної стану, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись тим, що власниця телефону - ОСОБА_4 тимчасово втратила візуальний контроль за своїм майном, усвідомлюючи, що зазначений мобільний телефон належить іншій особі, підійшов до ОСОБА_8 , якому про свої неправомірні дії не повідомив, та, запевнивши його, що володіє інформацією про власника цього телефону та повідомивши, що має намір його йому повернути, - забрав у ОСОБА_8 зазначений мобільний телефон. Продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, ОСОБА_5 , отримавши у своє фактичне розпорядження вказаний мобільний телефон з захисним чохлом, діючи таємно, перевіз його до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де, продовжуючи реалізацію свого неправомірного умислу, діючи з метою позбавлення можливості потерпілу ОСОБА_4 знайти та ідентифікувати свій мобільний телефон у тому числі звуковим сигналом або за використанням відповідних пошукових програм, - відключив живлення його батареї, вилучив з нього вищевказану sim-картку та змінив зовнішні ознаки вказаного мобільного телефону шляхом зміни захисного скла дисплея та чохла.

Таким чином ОСОБА_5 , за зазначених вище обставин остаточно позбавивши власника викраденого мобільного телефону можливості знайти його, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричини в потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2593 гривень.

Крім того у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти Держави України та впровадженням на території України воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., що затверджений ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022р., на всій території України з 24.02.2022р. введено воєнний стан строком на 30 діб, та наступними Указами Президента України, які були затверджені відповідними Законами України, цей строк було неодноразово безперервно продовжено, останній раз - до 09.11.2024р.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що скоїв кримінальне правопорушення, яке передбачене ч.4ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена повторно, та в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання з розгляду обвинувального акту по суті, від захисника надійшло письмове клопотання, підтримане в суді обвинуваченим та прокурором, - яким захисник просить закрити це кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України.

Вислухавши учасників судового засідання, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд дійшов висновку, що вого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, 09.08.2024 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IX), відповідно до якого ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, згідно якої передбачено, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку з початком дії цим Законом - з 09.08.2024 року - втратив чинність ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та КК України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, що визначається пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, і яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), що встановлюється Законом станом на 01 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2024 рік», з 01.01.2024р. прожитковий мінімум для працездатної особи встановлено в розмірі 3028грн. на місяць (ст.7 «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 01.01.2023р. прожитковий мінімум для працездатної особи на місяць становив 2684грн.).

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році складає 1514грн. (3028 / 2 = 1514). В свою чергу, починаючи з 09.08.2024р. майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2024 році, - становить 3028грн. (1514 х 2 = 3028).

Однак, ст.4ч.2 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6ст.3 цього ж Кодексу).

Відповідно до ч.1ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 нмдг безпосередньо вплинула на суть відповідних кримінально-караних діянь (крадіжки, шахрайства, привласнення та розтрати), адже у тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст.51 КУпАП. Така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства України з усіма наступними наслідками, в тому числі - щодо зворотної дії проаналізованих вищевказаних змін, а тому - має місце часткова декриміналізація вчиненого, у зв`язку з чим відповідні кримінальні провадження за наявності підстав можуть бути закриті на підставі ст.284ч.1п.4-1 КПК України, тобто, - у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, враховуючи вартість викраденого майна. Наряду з цим, підстави для застосування п.2ч.1 ст.284 КПК України відсутні, адже на момент вчинення відповідне діяння було кримінально-караним і містило всі ознаки складу інкримінованого кримінального правопорушення.

На підставі ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення. Тому, Закон 3886-IX належить до категорії законів, якими можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX втратив чинність ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та КК України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення ОСОБА_5 - 24.10.2023р. - перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (у 2023 році - становила 268,4грн.), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2023 році - становила 1342х2=2684грн.), тому відповідно до вимог ст.5 КК України має зворотну дію в часі.

Відповідно до п.4-1 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

А, відповідно до п.1-2 частини 2 цієї ж ст.284 КПК України, - кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - навіть якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно ч.7ст.284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1ч.1 або п.1-2ч.2ст.284 КПК України постановлюється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

Так, відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої ст.284 цього Кодексу, та суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.1-2 частини 2 ст.284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Враховуючи викладене обґрунтування, а також те, що обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено протиправне діяння - таємне викрадення чужого майна становить 2593грн., що на момент вчинення правопорушення(24.10.2023р.) - не перевищувало 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1342х2=2684грн.), тому, з врахуванням згоди обвинуваченого, - вищевказане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України.

Таким чином, кримінальне провадження №0000657 від 08.11.2023року стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185ч.4 КК України, - підлягає закриттю ухвалою суду на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України.

При цьому, вказані обставини є підставою для направлення копії цієї ухвали суду до Болградського РВП ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП - за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо якого закрито на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України.

Питання речових доказів підлягає вирішенню судом згідно ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.185ч.4 КК України,ст.ст.3-5,284,376,479-2 КПК України, на підставі ЗУ №3886-IX від18.07.2024р., з урахуванням ст.51 КУпАП, п.5 підрозділу 1 розд.ХХ та ст.169п.1 ПК України та ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет на 2023 рік», суд

УХВАЛИВ:

Закрити, на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України, кримінальне провадження №0000657 від 08.11.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується за ст.185ч.4 КК України, - внаслідок втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність на момент вчинення діяння.

Після набрання цією ухвалою законної сили, речовий доказ - мобільний телефон марки Хіаоmі, моделі Redmi 9С - який, згідно розписки був переданий для зберігання потерпілій - вважати таким, що повернутий потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати в розмірі вартості експертизи - 717 (сімсот сімнадцять) гривень.

Направити копію цієї ухвали після набрання нею законної сили до Болградського РВП ГУНП в Одеській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення діяння, кримінальне провадження щодо якого закрито на підставі п.4-1ч.1ст.284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через суд, що її постановив.

Повний текст ухвали виготовлено 12.09.2024р.

Суддя ОСОБА_1