У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність старшого групи прокурорів в кримінальному провадженні №00110 за ч.2 ст.365 КК України прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язані вчинити у визначений строк, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищевказаною скаргою, в якій особа, що подала скаргу просить зобов`язати старшого групи прокурорів в кримінальному провадженні 00110 за ч. 2 ст. 365 КК-прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 10.09.2024 року в кримінальному провадженні 0000110 за ч. 2 ст. 365 КК України про вжиття заходів безпеки в порядку ст. 220 КПК в строк 3 дні з моменту отримання копії судового рішення та задовольнити його за наявності підстав або винести вмотивовану постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Ухвалою суду від 13.09.2024 року відкрито провадження за даною скаргою та призначено її до судового розгляду.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, проте адвокат ОСОБА_5 подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд скарги без його участі та просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 . В обгрунтування зазначив, що відповідне клопотання ОСОБА_3 було подане останнім 11.09.2024 року та розглянуто прокурором з дотриманням встановлених КПК України строків з наданням відповіді заявнику 12.09.2024 року за вих. №30.52/02-5595ВИХ-24. Також додав постанову прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 від 12.09.2024 року про відмову у забезпеченні безпеки особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві.

Враховуючи наведене та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, п.1 ч.1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження у досудовому провадженні бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена (п. 1.3 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №9-49/0/4-17 від 12.01.2017).

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Як вбачається з матеріалів скарги, 10.09.2024 року ОСОБА_3 звернувся до процесуального керівника в кримінальному провадженні №0000110 - прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , з клопотання про вжиття заходів безпеки щодо потерпілого ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000110. Від 15.07.2024 року за ч. 2 ст. 365 КК України.

Згідно надано прокурором листа, дане клопотання ОСОБА_3 від 10.09.2024 року зареєстроване Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону 11.09.2024 року під №6430-24, що підтверджується відміткою на клопотанні.

Дане клопотання ОСОБА_3 від 10.09.2024 року було розглянуто 12.09.2024 року (в межах триденного строку) та прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 винесено постанову від 12.09.2024 року про відмову у забезпеченні безпеки особи, яка бере участь у кримінальному судочинстві.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Оскільки клопотання ОСОБА_3 від 10.09.2024 року розглянуто в строки передбачені КПК України (12.09.2024 року) та направлено заявнику лист про результати розгляду такого, то слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час є всі підстави для закриття провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого групи прокурорів в кримінальному провадженні №00110 за ч.2 ст.365 КК України прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язані вчинити у визначений строк.

Керуючись ст.ст. 303, 305, КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність старшого групи прокурорів в кримінальному провадженні №00110 за ч.2 ст.365 КК України прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язані вчинити у визначений строк- закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1