У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000553 від 22.07.2024, відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, громадянина України, з вищою освітою, який працює будівельником не офіційно, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч.2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 діб, в межах строку досудового розслідування.

З поданого клопотання вбачається, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000553 від 22.07.2024, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч.2 ст. 113 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що 24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки було схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Відповідно до зазначеного документу, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація. Незважаючи на викладене, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення зазначених вище міжнародних нормативно-правових актів, 22 лютого 2022 року президент російської федерації, реалізуючи злочинний план, направлений на насильницьку зміну меж території та кордонів України, порушення порядку, встановленого Конституцією України, направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволене.

24 лютого 2022 року о 5 годині президент російської федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами російської федерації, що діяли за наказом керівництва російської федерації та збройних сил російської федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська російської федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України, не посягати на права та свободи, честь та гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим військового стану», визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, з 24.02.2022 згідно Указів Президента України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території України було введено та продовжено воєнний стан.

Як вказує у клопотанні слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше початку січня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_9 , якому достовірно відомо про збройний напад російської федерації на Україну, будучи негативно налаштованим стосовно держави Україна, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинний умисел на організацію вчинення підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Також, встановлено, що в подальшому, не пізніше середини липня 2024 року, ОСОБА_9 спланував досягнути поставленої мети за рахунок підшуковування та надання завдань особам з числа громадян України, здатними вчиняти протиправні діяння на об`єктах енергетичної системи України. З цією метою ОСОБА_9 почав здійснювати підбір осіб, які будуть виконавцями поставлених ним задач, а саме підпалів на об`єктах енергетичної системи України.

З метою реалізації свого злочинного плану ОСОБА_9 залучив до протиправного діяння громадянина України ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_9 через можливості месенджеру «Telegram» зі свого номеру телефону НОМЕР_1 надав вказівку ОСОБА_8 , котрий використовує номер телефону НОМЕР_2 , знайти об`єкт енергетичної системи, а саме трансформатор який, зі слів ОСОБА_9 , має гудіти, тобто працювати, здійснити його відеозйомку за допомогою додатку «TimeMark», що відображає час та геолокацію місця зйомки та надіслати цей відеозапис ОСОБА_9 для погодження об`єкту підпалу.

В подальшому, усвідомлюючи протизаконність дій, а також той факт, що вказані об`єкти мають важливе народногосподарське та оборонне значення, на виконання вказівки ОСОБА_9 , за допомогою додатку «TimeMark», ОСОБА_8 зробив відеозапис, на якому зображено розподільчу підстанцію з маркуванням НОМЕР_5, яка знаходиться на перехресті АДРЕСА_1 , координати НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

05.08.2024, о 20:31 год., ОСОБА_8 , на виконання вказівки ОСОБА_9 , через можливості месенджеру «Telegram» зі свого номеру мобільного телефону НОМЕР_2 на номер мобільного телефону НОМЕР_1 надіслав відеозапис зроблений за допомогою додатку «TimeMark», на якому зображено розподільчу підстанцію з маркуванням НОМЕР_5, яка розташована на перехресті АДРЕСА_1 , координати НОМЕР_3 , НОМЕР_4 для погодження об`єкту підпалу.

При цьому, ОСОБА_8 було достовірно відомо про наслідки вчинення таких підпалів, той факт що ці дії ослаблюють державу та те, що вказані дії спрямовані на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у готуванні до вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113 КК України.

15.08.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч.2 ст. 113 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.08.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 13.10.2024 включно.

Крім того, вказує, що підставами підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази.

На думку слідчого, встановленні при застосуванні запобіжного заходу та при продовженні строку дії запобіжного заходу ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам. Зокрема, звертає увагу на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі його засудження. Це все, за переконанням слідчого, свідчить про те, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та/чи суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто може зникнути та перебувати у розшуку тривалий час; може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи, застосовані до ОСОБА_8 , не можуть забезпечити належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, а також запобігти вище зазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000553від 22.07.2024 вбачається, що внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 14, ч.2 ст. 113, ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 113 КК України.

15.08.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч.2 ст. 113 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.08.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 13.10.2024 включно, без визначення розміру застави.

08.10.2024 постановою заступника керівника Київської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000553 від 22.07.2024 до трьох місяців, тобто до 13.11.2024 включно.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_8 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У відповідності до положень ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст.219 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У судовому засіданні встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені при застосуванні та продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , передбачені ст. 177 КПК України, на які вказує у клопотанні слідчий та обґрунтовує прокурор в судовому засіданні.

Перебування України в умовах воєнного стану, фактичні обставини провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, необхідність забезпечення його належної процесуальної поведінки, тяжкість та суспільна небезпека інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, також дають підстави вважати, що застосування альтернативних запобіжних заходів є неможливими для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, судом при розгляді клопотання не встановлено, як і неможливості перебування в умовах СІЗО за станом здоров`я.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, особу підозрюваного, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, є підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте у визначений законом строк закінчити досудове розслідування не представляється можливим, що обумовлено необхідністю проведення ряду слідчих дій, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу за наведених вище обставин не встановлено. Відтак слідчий суддя вважає необхідним продовжити строк його тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.11.2024 включно.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій судом при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави відносно ОСОБА_8 , оскільки злочин, у вчиненні якого він підозрюється, вчинений під час дії воєнного стану.

Керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі, в межах строку досудового розслідування, тобто до 13.11.2024 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Строк дії ухвали до 13.11.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1