Дата документу 19.09.2024
Справа № 334/5927/24
Провадження № 1-кс/334/2189/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі суду:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

власника майна - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м.Запоріжжя клопотання власника майна ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2024 року під №0001470 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

Власник майна ОСОБА_3 звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 року.

Вищевказане клопотання заявник обґрунтовує наступним: СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001470 від 20 липня 2024 року за ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 року (справа №334/5927/24, 1-кс/334/1805/2024) у даному кримінальному провадженні за клопотанням слідчого накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить їй - ОСОБА_3 на праві власності, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Вбачається, що ухвалою слідчого судді від 24 липня 2024 року було накладено арешт на вказаний транспортний засіб, відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою збереження речового доказу, у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, та місцем його зберігання визначено майданчик тимчасового тримання ГУНП в Запорізькій області за адресою: м Запоріжжя, вул. Привокзальна, 13.

При цьому, у вказаному кримінальному провадженні всі необхідні слідчі дії відносно автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було проведено, подальше обмеження власника у його користуванні є необґрунтованим, отже, відсутня необхідність подальшого застосування арешту до зазначеного автомобіля. Крім того, подальше утримання належного їй автомобіля на майданчику тимчасового тримання може завдати мені значної матеріальної шкоди.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 174 КПК України передбачено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом положень ст.3 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно положень статті 1 -ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський Суд з прав людини в контексті вищевказаних положень зазначає, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»), Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»), Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»),

В свою чергу, за положеннями ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У кримінальному провадженні №0001470 вона не має статусу підозрюваної, будь-яких обставин, які б свідчили про її причетність до кримінального правопорушення не встановлено. Застосування арешту до належного їй на праві власності автомобіля обмежує її права, визначені Конституцією України, зокрема, щодо права володіння і користування належним їй на законних підставах майном, та вважає, що обставини, які були підставою для його накладення перестали існувати.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом кримінального правопорушення.

При цьому, відповідно до п.5 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна підлягає врахуванню розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Будь-які підстави для висновку про те, що вона як власник вищезазначеного автомобіля, відносно якого проведено всі необхідні слідчі дії, шляхом користування ним, може зашкодити кримінальному провадженню, зокрема, приховати його, зіпсувати, знищити або іншим чином втратити відсутні. Таким чином, жодні обставини не перешкоджають вільному володінню і користуванню належним їй майном.

Інші підстави, передбачені ч.2 ст.170 КПК України, для подальшого застосування арешту належного мені автомобіля відсутні.

Крім того, зазначений автомобіль є єдиним засобом пересування для неї і має важливе значення для вирішення повсякденних справ. Вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що зумовлює потребу у швидкому пересуванні за допомогою належного їй транспортного засобу, в тому числі за наявності вірогідного ризику для життя і здоров`я її дітей та можливої необхідності їх евакуації з м. Запоріжжя в умовах воєнного стану та активних бойових дій.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку із зазначеним, вважає, що підстави застосування арешту до належного їй автомобіля на даний час перестали існувати і в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, який має тимчасовий характер, відповідно ст.ст. 170, 174 КПК України, відпала потреба.

Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 року (справа №334/5927/24, 1-кс/334/1805/2024) на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_3 , у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав викладених в ньому просила клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Вивчивши клопотання та додані до нього документи, заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відділенням розслідування злочинів у сфері транспорту Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості внесені до ЄРДР під №0001470 від 20 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 року клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задоволено та накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Відповідно до вимог ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В зв`язку з тим, що всі слідчі дії з арештованим автомобілем виконані, внаслідок чого очевидним є те, що на даний час відпали підстави для арешту вказаного автомобіля, власником якого є ОСОБА_3 доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими, в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2024 року на автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали доручити СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001470 від 20 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1