Справа № 932/7901/24
Провадження № 1-кс/932/2605/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_6 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця, військова частина НОМЕР_1 , військове звання «солдат», посада «оператор», не одруженого, утриманців не маючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0009852 від 12.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді оператора 1 взводу протитанкових ракетних комплексів роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, В умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 12 вересня 2024 року приблизно о 09 годині 15 хвилин, перебуваючи в місці району зосередження підрозділів військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_8 № 4452 від 11.09.2024, доведене офіцером відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_9 , згідно якого до 12.00 години 12.09.2024 здійснити переміщення з АДРЕСА_2 за маршрутом АДРЕСА_3 та в подальшому приступити до охорони та оборони СП «Очкопост» та СП « ОСОБА_10 » з завдання не допущення прориву противника.

«12» вересня 2024 року солдата ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

«12» вересня 2024 року солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно із клопотанням, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними 1 допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Сторона обвинувачення вважає доцільним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Виходячи з викладеного, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винятковий запобіжний захід, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний відмовився надавати пояснення, проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не заперечував.

Захисник не заперечував проти задоволення клопотання, просив визначити заставу.

Вислухавши пояснення прокурора та сторони захисту, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Згідно з рішенням ЄСПЛ за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Встановлено, що у провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську перебуває кримінальне провадження № 0009852 від 12.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді оператора 1 взводу протитанкових ракетних комплексів роти протитанкових ракетних комплексів військової частини НОМЕР_1 , 12 вересня 2024 року приблизно о 12 год. 00 хв. відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , полковника ОСОБА_8 № 4452 від 11.09.2024, доведене офіцером відділення психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майором ОСОБА_9 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокора, вчинена в умовах воєнного стану.

12.09.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України і того ж дня повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками, відео-фото матеріалами, копіями службової характеристики, копіями бойових наказів та розпоряджень, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ризики, на які посилається прокурор доведені, окрім ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, які саме дії може вчинити підозрюваний і яким саме чином він зможе перешкоджати кримінальному провадженню.

При обранні запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, який характеризується негативно, тяжкість вчиненого злочину та вагомість зібраних доказів, відсутність соціальних зв`язків, низьку морально-психологічну підготовку, стан здоров`я, та вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням в умовах гауптвахти.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 402 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначене положення суперечить практиці ЄСПЛ та Конституції України, оскільки слідчим суддею повинно перевірятись в обов`язковому порядку можливість застосування до підозрюваного інших, більш м?яких запобіжних заходів, а також альтернативного запобіжного заходу.

Проте враховуючи особу підозрюваного, його відношення до військової служби, відсутність міцних соціальних зв`язків, доведеність ризиків, вважаю недоцільним застосування інших запобіжних заходів та застави.

Таким чином, прокурором доведено, що інші запобіжні заходи є недостатніми та не зможуть запобігти ризикам і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, тому підлягає задоволенню як обґрунтоване та підставне.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з утриманням в умовах гауптвахти.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 09.11.2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11