Справа № 346/4292/24
Провадження № 1-кс/346/1112/24
УХВАЛА

про арешт майна

22 листопада 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні №0000216 від 30.07.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.182 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

20.11.2024 слідчий СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. Клопотання погоджено прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що 30 липня 2024 року до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла протокол-заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , про те, що 08.06.2024 невідома особа незаконно використала конфіденційну інформацію, а саме паспортні дані заявника, внаслідок чого уклала від його імені кредитний договір № -197229 в сумі 18450 грн. між «GOLDEN INTEREST GROUP LIMITED PRIVATE LIMITED COMPANY» та ОСОБА_5 і кредитний договір № -3549192 в сумі 27000 грн. між ТОВ «Є ГРОШІ» та ОСОБА_5 , використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який заявнику не належить, відтак отримала грошові кошти в загальній сумі 45450 грн., які було виведено на електронний гаманець.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 30.07.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, було встановлено, що невстановлена досудовим розслідуванням особа повторно незаконно використала конфіденційну інформацію, а саме: паспортні дані ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , внаслідок чого уклала від імені останнього кредитний договір № 491554 від 20.07.2024 між ТОВ «СІРОКО ФІНАНС» та ОСОБА_5 , із використанням номера мобільного телефону НОМЕР_1 , який останньому не належить, відтак отримала грошові кошти в сумі 300 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану в АТ «А-Банк».

Будучи допитаний в якості потерпілий ОСОБА_5 , повідомив, що його сусідом є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , із яким знайомий на протязі тривалого часу. В квітні 2024 року ОСОБА_5 отримав у ОСОБА_7 в борг 200 грн., ОСОБА_8 у відповідь що останній не віддавав йому борг, запропонував взамін, а саме щоб ОСОБА_5 надав йому свій паспорт громадянина України. Дане прохання було із словесними погрозами. Тоді, ОСОБА_5 будучи в гостях за місцем проживання ОСОБА_7 маючи біля себе паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 сказав ОСОБА_5 , що необхідно сфотографуватися із його паспортом. В подальшому він підняв свій паспорт перед собою та ОСОБА_8 сфотографував ОСОБА_5 на мобільний телефон останнього та на свій. Що в подальшому ОСОБА_9 робив із фото ОСОБА_5 , йому не відомо. в липня 2024 року до батька ОСОБА_5 - ОСОБА_10 почали поступати телефонні дзвінки від кредиторів, які повідомляли, що ОСОБА_5 винен грошові кошти, а саме із «GOLDEN INTEREST GROUP LIMITED PRIVATE LIMITED COMPANY», де повідомили, що 08.06.2024 між ним та даною організацією було оформлено договір позики № -197229 в сумі 18450 грн., яку було перераховано на електронний гаманець. Також, ОСОБА_5 надходити телефонні дзвінки із ТОВ «СІРОКО ФІНАНС», де також було оформлено на його ім`я кредитний договір № 491554 від 20.07.2024 та грошові кошти були переказані на банківську картку № НОМЕР_4 .

Також, в ході досудового розслідування ідентичним способом невідома особа незаконно використала конфіденційну інформацію, а саме паспортні дані ОСОБА_5 , внаслідок чого уклала від його імені кредитний договір № 005 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ»» та ОСОБА_5 , використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який ОСОБА_5 не належить, відтак отримала грошові кошти в загальній сумі 2000 грн, які було переказано на банківську картку № НОМЕР_5 .

19.11.2024 під час допиту в якості свідка ОСОБА_6 , розповів щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також повідомив, що мобільний телефон, за допомогою якого він вчиняв вище вказані дії, а саме оформлював кредитні договори та відкривав банківські картки на ім?я ОСОБА_5 в нього в даний час немає, так як він його викинув, однак в нього наявний інший мобільний телефон, в якому наявні сім-карти, якими він користувався під час вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_6 добровільно видав свій мобільний телефон марки «infinix X6837» імеі1: НОМЕР_6 та імеі2: НОМЕР_7 , із двома сім-картами № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 та однією сім-картою під чохлом № НОМЕР_10 .

З посиланням на вимоги ст.98, 170, 171 КПК України слідчий просить накласти арешт на виданий ОСОБА_6 мобільний телефон марки «infinix X6837» імеі1: НОМЕР_6 та імеі2: НОМЕР_7 , із двома сім-картами № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 та однією сім-картою під чохлом № НОМЕР_10 з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор, слідчий не з`явилися, подали заяви, в яких просили судовий розгляд проводити за їх відсутності, клопотання просили задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду клопотання слідчого, про причину своєї неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю слідчого, прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів фіксації не відбувалося, через неприбуття в судове засідання всіх учасників.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповіднот до ч.1,2 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 ст.182 КК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000216 від 30.07.2024р. за заявою ОСОБА_5 за фактом, незаконного збирання, зберігання, використання, конфіденційної інформації про особу, за обставин зазначених в клопотанні слідчого та описовій частині ухвали.

За матеріалами правоохоронних органів 26.09.2024р. внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками ч.2 ст.182 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом повторного незаконного використання конфіденційної інформації про особу ОСОБА_5 та укладання від його імені кредитний договір №491554 від 20.07.2024 між ТОВ «Сірко фінанс» та ОСОБА_5 використовуючи номер мобільного телефону НОМЕР_1 , відтак отримав грошові кошти в сумі 300 грн. на банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану в АТ «А-Банк».

Дані кримінальні провадження об`єднані в одне №0000216.

Досудове розслідування кримінального правопорушення доручено проводити слідчим слідчого відділу Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

-З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.07.2024 та протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 31.07.2024 року вбачається, що його сусідом є ОСОБА_6 , із яким знайомий протягом тривалого часу. В квітні 2024 року ОСОБА_5 перебував в гостях у ОСОБА_7 , та був винен йому 200 грн., та останній запропонував взамін на борг, щоб ОСОБА_5 надав йому свій паспорт громадянина України. Дане прохання було із словесними погрозами. Тоді, ОСОБА_5 який саме день не пригадує, пішов додому та взяв свій паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 і прийшов до ОСОБА_7 , який сфотографував ОСОБА_5 із його паспортом, на мобільний телефон останнього та на свій. Що в подальшому ОСОБА_9 робив із фото ОСОБА_5 , йому не відомо. 25-26 липня 2024 року до батька ОСОБА_5 - ОСОБА_10 почали поступати телефонні дзвінки від кредиторів, які повідомляли, що ОСОБА_5 винен грошові кошти, а саме із « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де повідомили, що 08.06.2024 між ним та даною організацією було оформлено договір позики № -197229 в сумі 18450 грн., яку було перераховано на електронний гаманець. В ході переписки із менеджером ОСОБА_5 надіслали кредитний договір, в якому він побачив що його паспортні дані вказані в даному документі, та також було вказано номер мобільного телефону НОМЕР_1 та номер електронного гаманця, на який поступили кошти. ОСОБА_5 перевірив в телефоній книзі кому належить номер мобільного телефону НОМЕР_1 і з`ясував, що це один із мобільних номерів ОСОБА_11 . Також він користувався наступними номерами: НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 . Окрім того із даної організації надіслали фото ОСОБА_5 із паспортом в руках, яке було зроблене в будинку ОСОБА_12 в той день, коли він просив його принести паспорт. Окрім того, ОСОБА_5 почали надходити телефонні дзвінки із ТОВ «Є ГРОШІ», де було оформлено на його ім`я кредитний договір №-3549192 в сумі 27000 грн. на даний час, у вказаній організації відмовились надавати копію договору позики. Після того як ОСОБА_5 дізнався, що на його ім`я оформлено кредитні позики, він написав про ОСОБА_7 , оскільки кредитна організація « ІНФОРМАЦІЯ_3 » також надіслала записи із розмовою, де наявний голос ОСОБА_11 який представляється іменем ОСОБА_5 , та вказаний його номер мобільного телефону, на що він повідомив, що він все вирішить, та гроші поверне. Однак, 30.07.2024 після того, як ОСОБА_5 повідомив, що звернеться в правоохоронні органи, ОСОБА_8 із рюкзаком у військовій формі поїхав із села, куди саме не відомо.

- З рапорту ст.оперуповноваженого СКП Коломийського РВП ГУНП ОСОБА_13 , складеного на ім`я Начальника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області вбачається, що вході виконання доручення №584 від 14.08.2024 дізнавача ОСОБА_14 встановлено, що номер мобільного телефону НОМЕР_1 працював у мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 . Вказаним номером мобільного телефону користується ОСОБА_6 , даний номер використовувався останнім під час вчинення кримінального правопорушення. Крім того, встановлено, номери мобільних телефонів, які працювали у вказаних мобільних терміналах: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 . Також встановлена наявність телефонних з`єднань вказаних мобільних номерів з номерами потерпілого ОСОБА_5 та фінансовими компаніями, які спеціалізуються на наданні короткострокових кредитів.

- з протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 19.11.2024 р. вбачається, що останній повідомив про обставини оформлення ним кредитних договорів від імені ОСОБА_5 та використання при цьому власного мобільного телефону марки «Самсунг А12» з сім-картами з номерами НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 . В подальшому вказаний мобільний телефон він викинув на смітник в с.Поляниця та користувався іншим мобільним телефоном та зазначеними сім-картами.

- з заяви ОСОБА_6 від 19.11.2024 на ім?я слідчого СВ Коломийського РВП ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_6 добровільно видав слідчому мобільний телефон марки «infinix X6837» імеі1: НОМЕР_6 та імеі2: НОМЕР_7 , із двома сім-картами № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 та однією сім-картою під чохлом № НОМЕР_10 ,

- з постанови слідчого від 20.11.2024 вбачається, що добровільно виданий ОСОБА_6 слідчому мобільний телефон марки «infinix X6837» імеі1: НОМЕР_6 та імеі2: НОМЕР_7 , із двома сім-картами № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 та однією сім-картою під чохлом № НОМЕР_10 визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів.

Отже. Слідчим суддею встановлено, що вбачається достатньо підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення за ознаками ч.1 та ч.2 ст.182 КК УКраїни.

Добровільно виданий ОСОБА_6 мобільний телефон марки марки «infinix X6837» імеі1: НОМЕР_6 та імеі2: НОМЕР_7 , із двома сім-картами № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 та однією сім-картою під чохлом № НОМЕР_10 , є речовими доказами, оскільки відповідають критеріям, визначеним в ст.98 КПК України, а саме вказані речі зберегли на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження відповідно до ст.91 КПК України.

Отже, слідчий суддя погоджується з твердженням слідчого про те, що щодо вказаного майна (мобільний телефон та сім-карти) існують сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони є доказом кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи якості та властивості вилученого майна, існують підстави вважати, що воно може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено, відчужено, а тому застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт такого майна є виправданим.

За змістом ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя, вважає, що для досягнення мети арешту майна, а саме збереження речових доказів, та запобіганню ризикам приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, достатнім і співмірним способом обтяження буде заборона відчуження, розпорядження та використання майна, на яке накладається арешт.

На підставі вищевикладеного, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000216 від 30.07.2024р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.182 КК України про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт у виді заборони відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон марки «infinix X6837» імеі1: НОМЕР_6 та імеі2: НОМЕР_7 , із двома сім-картами № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 та однією сім-картою під чохлом № НОМЕР_10 , що належать ОСОБА_6 , які були ним добровільно видані 19.11.2024 року.

Виконання ухвали покласти на слідчого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1