СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1236/24
Провадження № 1-кс/306/150/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2024 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14 серпня 2019 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном до вирішення кримінального провадження №0000118 від 13 червня 2024 року по суті.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним клопотанням посилаючись на те, що 12 червня 2024 року до ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області надійшов рапорт інспектора СРПП ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_5 про те, що 12.06.2024 року близько 20:25 години на автодорозі М06, сполученням Київ-Чоп, під час зупинки та перевірки водія транспортного засобу марки "BMW" моделі "Х7", д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м.Запоріжжя останній пред`явив працівниками поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке у працівників поліції викликало сумнів щодо справжності вказаного посвідчення водія.

13 червня 2024 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В клопотанні прокурор зазначає, що в ході огляду місця події 12.06.2024року вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14.08.2019 року на прізвище ОСОБА_4 . В обгрунтування доводів клопотання прокурор посилається на те, що майно (вказане прокурором у клопотанні) постановою дізнавача СД ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області від 13.06.2024 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000118 за ч.4 ст.358 КК України. Вимоги прокурор мотивує тим, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідним накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Просить клопотання задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні із забороною користуватися та розпоряджатися майном до закінченнякримінального провадження по суті.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор; ст. 36 КПК України - прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, наділений повноваженнями, передбаченими КПК України при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Слідчим суддею вжито заходи щодо повідомлення учасників судового провадження про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна. Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду заяву (вх.№5078) про розгляд клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000118 без участі прокурора. Вимоги у клопотанні підтримує, просить задовольнити з підстав зазначених у клопотанні.

Розгляд клопотання призначено на 13:50 годину 18.07.2024 року.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає за можливе розглядати клопотання без участі учасників судового провадження та доходить такого висновку.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст.26 КПК України - слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду; ч.5 ст.132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000118 від 13.06.2024 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_7 від 13 червня 2024 року про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14 серпня 2019 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000118 від 13.06.2024 року за ч.4 ст.358 КК України.

За правилами ст. 84, 85 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна у кримінальному провадженні №0000118 за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту, підстави застосування арешту майна, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном (заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Слідчий суддя встановив, що прокурором у клопотанні обґрунтовано необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні), яке з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні у даному кримінальному провадженні за ч.4 ст.358 КК України (підроблення документів, печаток, штампів та бланків, збут чи використання підроблених документів, печаток, штампів).

З огляду на вищенаведене, аналізуючи надані прокурором докази на обґрунтування накладення арешту, а саме дані, які містяться в копіях документів, враховуючи, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні) проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо досудового розслідування, приймаючи до уваги правову підставу для арешту тимчасово вилученого майна, наслідки арешту (незастосування накладення арешту на тимчасово вилучене майно із забороною користування та розпорядження може призвести до неможливості його дослідження, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення), можливість використання такого речового доказу як доказу у даному кримінальному провадженні за ч.4 ст.358 КК України, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту; ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000118 - задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 14 серпня 2019 року на прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном до закінчення проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №000118 від 13 червня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Ухвала виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_1