Справа № 462/8293/15-к
провадження 1-в/462/281/24
У Х В А Л А

17 жовтня 2024 року Залізничний районний суд міста Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши подання провідного інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації у Львівській області про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 , від призначеного судом покарання, -

В С Т А Н О В И В :

в провадження Залізничного районного суду м. Львова надійшло подання провідного інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації у Львівській області про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 , від призначеного судом покарання. Враховуючи те, що 09.08.2024 р. набрав чинності Закон України від 18.07.2024 р. №3886-ІХ «Про внесення змін Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якими внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, караність інкримінованого обвинуваченому діяння усунуто законом, а тому представник органу пробації просить суд звільнити засудженого ОСОБА_4 , від призначеного судом покарання.

Представник органу пробації будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Прокурор проти задоволення подання органу пробації не заперечила.

Засуджений будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки в судове засідання суд не повідомив.

Судом встановлено, що вироком Залізничного районного суду міста Львова від 17 лютого 2016 року, ОСОБА_4 , визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та обрано йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , звільнено від відбуття призначеного покарання із визначенням 2 років іспитового строку.

В той же час, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що злочини, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 , вчинив злочин 21 листопада 2015 року, - повторно вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, однак не довів свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, в жодному з епізодів інкримінованих ОСОБА_4 , злочинів, сума завданих збитків не перевищує 516 грн.

Згідно із частиною першою статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 року має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Ураховуючи те, що вартість викраденого засудженим майна на час вчинення правопорушення становила 150 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

подання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , від призначеного вироком Залізничного районного суду міста Львова від 17 лютого 2016 року покарання, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1