Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/87/21

Провадження № 1-кп/635/231/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001334 від 03 жовтня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, маючого вищу освіту, працюючого водієм в СТВ «Схід», не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлено, ОСОБА_5 02 жовтня 2020 року приблизно об 11 годині 55 хвилин керував технічно справним автобусом «БОГДАН А091» р.н. НОМЕР_1 та стояв біля кінцевої зупинки на проїзній частині по в?їзду Мостобудівників, поблизу будинку АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_5 порушив вимоги п.10.1 та п. 10.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншм часникам руху»;

- п. 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», та поновив рух заднім ходом автобусом «БОГДАН А091»,не переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, після чого проїхавши невелику відстань заднім ходом, допустив наїзд задньою частиною автобусу «БОГДАН А091» р.н. НОМЕР_2 на пішохода ОСОБА_6 , 1942 р.н., яка в момент початку руху автобусу вже впродовж досить тривалого часу знаходилася позаду вказаного автобуса.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу - потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/945-А/20 від 23 грудня 2020 року, були спричинені наступні тілесні ушкодження, а саме:

- закритий розрив лонного зчленування із зсувом, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров?я відповідно до п. 2.2.1 «а», «б», «в» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», так як для загоєння вказаного ушкодження необхідний термін не менше 3-х тижнів;

- синці і садна голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до п. 2.3.2 «б»; п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №CE-19/121-20/22563-IT від 28.12.2020, порушення п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 з технічної точки зору знаходиться в причинному зв?язку з подією та наслідками вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди і виражається в тому, що він керуючи вище дорожньо-транспортної пригоди і виражається в тому, що він, керуючи технічно справним автобусом «БОГДАН А091», реєстраційний номер НОМЕР_3 , проявив необережність, після чого поновив рух вказаного автобусу заднім ходом, не переконавшись у тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та, проїхавши невелику відстань заднім ходом, допустив наїзд задньою частиною автобусу «БОГДАН А091» на пішохода ОСОБА_6 , яка в момент початку руху автобусу вже впродовж досить тривалого часу знаходилась позаду вказаного автобусу

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання свого підзахисного та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав наявними підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Заслухавши учасників кримінального провадження суд дійшов висновку, що клопотання захисника та обвинуваченого слід задовольнити виходячи з наступного.

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_5 було кваліфіковано за частиною 1 статті 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Санкція частини 1 статті 286 КК України, яка також була чинною на момент вчинення кримінального правопорушення, яке ставиться у провину обвинуваченому, передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, у скоєнні якого він обвинувачується, минуло більше ніж три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не зупинявся та не переривався, обвинувачений погодився на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав, клопотання захисника підлягає задоволенню.

При цьому обвинуваченому суд роз`яснив, що застосування статті 49 КК України не є реабілітуючою підставою звільнення від кримінальної відповідальності та не звільняє обвинувачену від обов`язку відшкодування в порядку цивільного судочинства завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд також керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням у справі «Грабчук проти України», відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується, а також рішенням у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», в якому зазначено, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення, термін позовної давності забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Правилами частини 3 статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Закриваючи кримінальне провадження, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально - процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Разом з тим, суд зазначає, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Зазначена позиція узгоджується з позицією викладеною у висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.09.2022 (справа №203/241/17, провадження №51-4251кмо21).

Ураховуючи наведене суд не вбачає правових підстав для стягнення судових витрат за проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні з обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а ініціатором їх проведення був орган досудового розслідування.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_6 право на звернення з цивільним позовом про відшкодування завданої злочином шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 314, 369, 372, 392, КПК України , суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадженні - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за частиною 1 статті 286 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001334 від 03 жовтня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Речовий доказ - автобус «БОГДАН» (А091), реєстраціний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , після набрання ухвалою суду законної сили - повернути власнику.

Цивільний позов прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_8 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_5 , третя особа: Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на лікування - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - залишити без розгляду.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9