Справа № 452/3611/24
Провадження № 1-кп/452/382/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000192 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 21 вересня 2024 року біля 22 год. 30 хв. на сільській дорозі неподалік магазину, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_5 , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, а саме в ділянку губи, від чого останній впав на землю та отримав тілесні ушкодження у вигляді садна в потиличні ділянці справа, забійного садна на слизовій оболонці верхньої губи зліва та садна в правій виличній ділянці, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, а саме кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що все викладене в обвинувальному акті визнає. Пригадує, що наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в ліву сторону обличчя, а саме в ділянку губи, від чого ОСОБА_5 впав на землю та отримав тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що події мали місце числа, вказаного у обвинувальному акті. Обвинувачений перебував на сільській дорозі неподалік магазину, що за адресою: АДРЕСА_1 . Між ними виник конфлікт, в результаті якого обвинувачений наніс йому удар та спричинив тілесне ушкодження. Щодо міри покарання покладається на думку суду.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 374, 376, 615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя