№ провадження 1-кп/646/1479/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001114 від 28.10.2024 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 22.11.2024 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, одруженої, не працюючої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч.1 ст. 110 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

встановив:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на даний час представники влади РФ, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який у подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 07.04.2024 року виник кримінальний протиправний умисел, направлений на розміщення матеріалів, у яких містяться заклики до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

07.04.2024 о 17 год. 49 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, перебуваючи за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi Note 10», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою "Київстар" з номером НОМЕР_3 , використовуючи особистий профіль месенджеру «Telegram» з Telegram ID: НОМЕР_4 , з іменем « ОСОБА_7 », здійснила розміщення власного коментарю у спільноті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має відкритий доступ та дає змогу ознайомитись з ним невизначеному колу осіб з числа користувачів месенджеру «Telegram», наступного змісту: «10 лет назад в Харькове прошла череда событий, именуемая впоследствии " ІНФОРМАЦІЯ_4 ".

Харьков стал местом, с которого началась "Русская весна", именно харьковчане первыми выступили против нелегитимной власти, майдана и евроинтеграции. Массовые протесты и столкновения с националистами захлестнули город. Апогеем Харьковской весны стало провозглашение 7 апреля Харьковской Народной Республики. Однако ночь с 7 на 8 апреля стала решающей.

Как сообщают очевидцы и участники протестов, накануне штурма ОСОБА_8 виницким спецназом "Ягуар", в ночь с 7 на 8 апреля, произошла провокация. В здание ОГА пришли неизвестные люди с георгиевскими ленточками. Как оказалось, это были проплаченные провокаторы, которым дали приказ атаковать милиционеров, применяя коктейли Молотова в холле администрации. Около 20 пророссийских активистов встали между милицией и нападающими. Но в силу численного превосходства они ничего не смогли сделать. Работники органов внутренних дел, милиционеры, были мобилизованы против наших активистов, и на следующий день оставшиеся защитники Харьковской ОГА были захвачены спецподразделением "Ягуар".

Даже после подавления сопротивления со стороны местных властей и элит харьковский дух не сломлен. Наш город, возможно, потерпел поражение, но именно оно дало толчок для формирования крепкой оппозиции киевскому режиму. Харьков - русский город!».

У зв`язку з чим, вищевказаний коментар став доступний для ознайомлення та прочитання невизначеній кількості людей - користувачів месенджеру «Telegram».

Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 815 від 03.10.2024 встановлено, що у тексті коментарю, що розміщений у спільноті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 - міститься висловлювання у формі заклику до зміни меж території або державного кордону України.

Отже, ОСОБА_3 , розмістивши свій власний коментар у спільноті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має відкритий доступ та дає змогу ознайомитись з нею невизначеному колу осіб з числа користувачів месенджеру «Telegram», здійснила розміщення матеріалів, у яких містяться заклики до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 110 КК України, тобто розміщення матеріалів, у яких містяться заклики до зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, у громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений період часу, але не пізніше 29.04.2024, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

29.04.2024 о 19 год. 10 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, перебуваючи за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi Note 10», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою "Київстар" з номером НОМЕР_3 , використовуючи особистий профіль месенджеру «Telegram» з Telegram ID: НОМЕР_4 , з іменем « ОСОБА_7 », здійснила поширення власного коментарю у спільноті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 , який має відкритий доступ та дає змогу ознайомитись з ним невизначеному колу осіб з числа користувачів месенджеру «Telegram», наступного змісту: «Наши укурки должны молиться на ВВП, так как, если бы был Жирик, например, камня на камне от Укропии и уже не осталось бы».

У подальшому, 25.05.2024 о 23 год. 25 хв. ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, перебуваючи за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного мобільного телефону марки «Redmi Note 10», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 із сім-карткою "Київстар" з номером НОМЕР_3 , використовуючи особистий профіль месенджеру «Telegram» з Telegram ID: НОМЕР_4 , з іменем « ОСОБА_7 », здійснила поширення власного коментарю у спільноті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 , який має відкритий доступ та дає змогу ознайомитись з ним невизначеному колу осіб з числа користувачів месенджеру «Telegram», наступного змісту: «Когда бьют по Харькову, мы знаем, что бьют по военным объектам, поэтому харьковчане не реагируют на воздушные тревоги. Поэтому боимся криворукое ппо, россиян не боимся. И это скажет каждый, неокастрюленный харьковчанин».

Вищевказані коментарі стали доступними для ознайомлення та прочитання невизначеній кількості людей - користувачів месенджеру «Telegram».

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи № 815 від 03.10.2024 встановлено, що у тексті коментарів, що розміщені у спільноті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 - міститься заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію РФ проти України, розпочату у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 436-2 КК України, тобто поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

До обвинувального акту долучено угоду про визнання винуватості від 22.11.2024 р., яку прокурор просила затвердити. Дана угода укладена у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001114 від 28.10.2024 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 та за змістом умов якої обвинувачена повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч.1 ст. 110 Кримінального кодексу України, вчинених за вищевикладених обставин та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, щиро каятися та активно сприяти розгляду кримінального провадження судом.

Крім того, сторони погодили, що обвинувачена ОСОБА_3 повинна понести покарання за ч. 2 ст. 436-2 Кримінального кодексу України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.1 ст. 110 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна, за ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

У судовому засіданні учасники процесу просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Частиною 4 статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочини, у вчиненні яких визнала себе винуватою ОСОБА_3 , відповідно до статті 12 КК України є нетяжким та шкода завдана лише державним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України та встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди щодо обмежень в частині оскарження вироку, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої з урахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи обставини справи, особу винної, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, посередню характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги такі пом`якшуючі обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави. Строк дії запобіжного заходу визначено до 16.01.2025 включно.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Також суд вважає за необхідне на підставі ст.ст. 96-1,96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до мобільних телефонів, які належать обвинуваченій ОСОБА_3 , вилучивши їх в дохід держави, оскільки вони є засобом вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.369-371, 373-376, 468-475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22.11.2024, укладену між прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.436-2, ч.1 ст. 110 КК України та призначити їй узгоджене покарання:

-за ч.2 ст. 436-2 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна;

-за ч.1 ст. 110 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Згідно ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2024 р. - скасувати, негайно звільнивши її з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Речові докази: мобільний телефон марки «Redmi» моделі Note 10, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з sim- карткою оператора мобільного зв`язку Kyivstar з номером моб. телефону: НОМЕР_3 , чорного кольору, із чохлом чорного кольору та телефон марки «Redmi» моделі Note 12, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , які належать ОСОБА_3 - вилучити у власність держави;

Роз`яснити обвинуваченій, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 Кримінального кодексу України, а також тягне за собою наслідки, встановлені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій, захиснику та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1