Справа № 496/3205/22
Провадження № 1-кп/496/88/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Березино Тарутинського району Одеської області, громадянки України, маючої середню освіту, не одруженої, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , в ніч з 24.02.2021 на 25.02.2021 року, знаходячись по АДРЕСА_3 вступила в кримінально-протиправну змову з ОСОБА_5 , матеріали відносно якого розглянуто в окремому провадженні, направлену на незаконне проникнення до житла за адресою: АДРЕСА_4 , власником якого є ОСОБА_6 . Реалізуючи кримінально-протиправний умисел направлений на незаконне проникнення до житла, діючи умисно, за попередньою змовою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , матеріали відносно якого розглянуто в окремому провадженні, через вхідну хвіртку проникли на територію подвір`я, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , де, пошкодивши навісний замок вхідних дверей, шляхом зриву, порушуючи ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_6 , яка є законним власником житла, незаконно проникли в середину будинку.

11.06.2021 року прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_7 був затверджений обвинувальний акт відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до житла.

Ухвалою суду від 05 травня 2022 року оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_4 , виділено в окреме провадження матеріали кримінального провадження відносно останньої за ч. 3 ст. 185 КК України. Зупинено виділене судове провадження до розшуку обвинуваченої ОСОБА_4

04.04.2023 року ухвалою суду клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченої до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено. Оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_4 та зупинено виділене судове провадження до розшуку обвинуваченої.

26.06.2024 року ухвалою суду відновлено провадження по справі щодо розгляду клопотання прокурора про продовження розшуку обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу втратила законну силу.

Ухвалою суду від 27.06.2024 року оголошено розшук обвинуваченої ОСОБА_4 та надано дозвіл на затримання обвинуваченої з метою приводу останньої до суду для участі в розгляді клопотання про зміну їй запобіжного заходу. Зупинено виділене судове провадження до розшуку обвинуваченої ОСОБА_4

14 серпня 2024 року, ОСОБА_4 було доставлено працівниками Болградського РВП ВП №2 ГУНП в Одеській області до Біляївського районного суду Одеської області.

Ухвалою суду від 14.08.2024 року відновлено провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Скасовано розшук відносно обвинуваченої ОСОБА_4 та обрано обвинуваченої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX).

Так, з огляду на ці законодавчі зміни викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо його вартість не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З огляду на вимоги ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України має бути забезпечено зворотну дію закону про кримінальну відповідальність у часі.

Зокрема, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

ОСОБА_4 обвинувачується у крадіжці на загальну суму 1864 гривні, що на момент вчинення діяння є меншим двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2270 гривень станом на 01.01.2021), а отже Закон № 3886-IX поширюється на неї.

Відповідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за статтею 162 КК України.

У судовому засіданні прокурором було надано обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням в порядку ст. 338 КПК України у кримінальному провадженні №0000163 від 26.02.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винною та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування та зазначила, що в ніч з 24.02.2021 року на 25.02.2021 року, разом з ОСОБА_5 , який пошкодив навісний замок, після чого вони проникли на дачу по вул. Південна, де ОСОБА_5 вкрав металобрухт та металеву драбину, при цьому він їй сказав, що це його майно. У вчиненому розкаялася.

Потерпіла до судового засідання не з`явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченої не має, міру покарання залишила на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, а саме: незаконне проникнення до житла.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченої, те, що вона на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, враховує її нейтральну характеристику за місцем проживання, раніше не судима, офіційно не працевлаштована, тому, враховуючи пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, зазначені вище, з урахуванням думки потерпілої, наведеної вище.

Також судом враховується, що обвинувачену ухвалою суду від 05.05.2022 року було оголошено у розшук та 14.08.2024 року ОСОБА_4 було доставлено працівниками Болградського РВП ВП №2 ГУНП в Одеській області до суду, у зв`язку із чим, відновлено провадження по справі, відповідно до ухвали суду від 14.08.2024 року.

Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Отже, суд вважає, що вчинення ОСОБА_4 дій, спрямованих на ухилення від явки до суду у період з 05.05.2022 року до 14.08.2024 року, є обставиною, яка зупинила строки давності, визначені в ч.1 ст.49 КК України, та до неї підлягає застосуванню ч.2 ст.49 КК України, перебіг строку давності відновлюється з дня її затримання, тобто 14.08.2024 року.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

На підставі наведено, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 буде призначення їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України, за якою кваліфіковано її дії, що на думку суду буде необхідним та достатнім для її виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних проступків і відповідатиме вимогам ст. 65 КК України.

Цивільний позов по справі заявлений не був, арешт на майно не накладався. Речові докази по справі, судові витрати відсутні.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченої та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.