У Х В А Л А

про звільнення від покарання

18 листопада 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_4 , про звільнення від покарання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Чернігівського апеляційного суду від 15 червня 2023 року,

У С Т А Н О В И В:

у поданому клопотанні зазначалося, що ОСОБА_5 засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2021 року, за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

Сума майнової шкоди за цим вироком складає 251,92 грн.

14 березня 2023 року ОСОБА_5 знову засуджений вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2023 року, за ч. 4 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Сума майнової шкоди за цим вироком складає 1825 грн.

Після вступу в силу Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, караність вчинених засудженим діянь усунена.

Отож, зважаючи на викладене, посилаючись на положення ст. 5, 74 КК України, начальник Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_6 просив: вирішити питання щодо приведення вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 березня 2023 року та вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2021 року у відповідність Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення поданого клопотання.

На підставі ч. 5 ст. 539 КПК України, суд розглянув клопотання установи виконання покарань без її представника та засудженого, оскільки вони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши прокурора, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, у зв`язку з таким.

Судом установлено, що згідно з вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 23 грудня 2021 року, ОСОБА_5 засуджений, за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Вироком Чернігівського апеляційного суду від 02 березня 2023 року, вище вказаний вирок скасований в частині призначеного покарання та ухвалений новий, яким ОСОБА_5 призначене покарання за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на строк 1 (один) рік 10 (десять) місяців.

Злочин за цим вироком вчинений в листопаді 2021 року, а сума викраденого майна становить 251,92 грн.

Далі, вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 14 березня 2023 року, ОСОБА_5 засуджений, за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Згідно з вироком Чернігівського апеляційного суду від 15 червня 2023 року, вище вказаний вирок скасований в частині призначеного покарання та ухвалений новий, яким ОСОБА_5 призначене покарання за ч. 4 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Злочин за цим вироком вчинений у грудні 2022 року, а сума викраденого майна становить 1825 грн.

Отож, судом установлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання призначене вироком Чернігівського апеляційного суду від 15 червня 2023 року, за крадіжки вчинені в 2021 та 2022 році, сума викраденого майна за якими становить 251,92 грн. та 1825 грн. відповідно.

Відповідно до частити першої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Відповідно до пункту тринадцятого частини першої статі 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Отже, суд звільняє засудженого від покарання, у разі, якщо караність вчиненого ним діяння усунена законом.

09 серпня 2024 року вступив у силу Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Згідно з вказаним законом, внесені зміни до статті 51 КУпАП.

Відповідно до внесених змін, законодавець передбачив адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно практики Верховного Суду, Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі ЄУН 278/1566/21).

Згідно з пунктом п`ятим підрозділу першого розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року № 1082-IX, прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2021 року становив - 2270 грн.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» від 2 грудня 2021 року № 1928-IX, прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року становив 2481 грн.

Отож, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, усунена караність крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, або вчинення замаху на них, вчинених в 2021 році на суму, що не перевищує 2270 грн., а в 2022 році - 2481 грн.

За таких обставин, в силу ст. 5, 74 КК України, ОСОБА_5 підлягає негайному звільненню від покарання, оскільки на день розгляду клопотання, діяння, за вчинення яких він засуджений, станом на день розгляду клопотання, не тягне за собою кримінальну відповідальність.

Отож, на підставі викладеного, суд дійшов до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 5, 74 КК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_4 , - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, негайно звільнити засудженого ОСОБА_5 , від покарання призначеного вироком Чернігівського апеляційного суду від 15 червня 2023 року, у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, згідно із Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Для особи, яка тримається під вартою, строк на апеляційне оскарження, обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7