ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі:

прокурорів ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження № 0001232 від 24.06.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, з не повною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не є інвалідом, на утриманні нікого не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , , раніше судимого:

- 26.10.2009 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці;

- 02.03.2010 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяці;

- 29.04.2010 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

- 07.04.2016 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 15.05.2020 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 17.07.2020 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками носіння, зберігання, придбання та збуті вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, згідно з вимогами ст. ст. 41, 68 та 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати па права і свободи, честь і гідність інших людей. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Згідно з вимогами ст. 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Крім того у відповідності до п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами (надалі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини І - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань І - II групи патогенності і токсинами).

Згідно з п. 6 Положення міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни, яким у встановленому порядку надано право виготовляти, придбавати, зберігати, перевозити і використовувати предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система, повинні забезпечити їх належну охорону і правильне використання у господарській діяльності.

Крім цього, у відповідності до п. 2.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622.

У відповідності до п. 9.1. Інструкції вогнепальна, пневматична та холодна зброя і бойові припаси до неї, пристрої та патрони до них міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Національним банком України, підприємствами, установами, організаціями можуть придбаватися для: озброєння особового складу охорони, а також окремих осіб, яким за родом служби законом дозволено носіння вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв; науково-дослідних потреб; навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки); спортивних потреб; промислового та любительського полювання; захисту життя, здоров`я та майна громадян; використання на зйомках кінофільмів, у сценічних постановках, циркових виставах; експонування в музеях та виставках; колекціонування.

Згідно з п. 9.2. Інструкції дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв та патронів до них для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або іншого нормативно-правового акта про надання права працівникам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Національного банку України, підприємств, установ і організацій користуватися нею при виконанні службових обов`язків лише після вивчення ними матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

В порушення п. п. 1, 2, 6, положення та п. п. 2.1., 9.1., 9.2. Інструкції, на території незавершеного об`єкта будівництва в с. Білогородка Бучанського району Київської області у ОСОБА_3 , з метою особистого збагачення виник злочинний умисел спрямований на носіння, зберігання, придбання та збут вибухових пристроїв.

Після чого, ОСОБА_3 20.05.2024 на території незавершеного об`єкта будівництва в с. Білогородка Бучанського району Київської області придбав з метою збуту одну оборонну осколкову ручну гранату «Ф-1», яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, після чого 21.05.2024 перевіз вказаний вибуховий пристрій до частково зруйнованого п`ятиповерхового будинку на перший поверх по АДРЕСА_2 , де почав їх незаконно зберігати з метою збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут вибухових пристроїв, ОСОБА_3 домовився із ОСОБА_5 про продаж останньому вибухового пристрою - одної оборонної осколкової ручної гранати «Ф-1», яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, вартість якої оцінив в сумі 800 (вісімсот) гривень.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 28.06.2024 близько 14 год. 00 хв., з метою збуту вибухового пристрою - одної оборонної осколкової ручної гранати «Ф-1», яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, зустрівся із ОСОБА_5 у заздалегідь обумовленому місці, поруч з приватними будинками, неподалік ринку в АДРЕСА_2 .

В ході зустрічі ОСОБА_5 , який діяв під контролем правоохоронних органів згідно із попередньою домовленістю передав ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 800 (вісімсот) гривень, на що ОСОБА_3 збув - продав одну оборонну осколкову ручну гранату «Ф-1», яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху.

ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками носіння, зберігання та придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, 20.05.2024 на території незавершеного об`єкта будівництва в с. Білогородка Бучанського району Київської області придбав одну наступальну осколкову ручну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом і придатна до вибуху, після чого 21.05.2024 перевіз вказаний вибуховий пристрій до частково зруйнованого п`ятиповерхового будинку на перший поверх по АДРЕСА_2 , де почав їх незаконно зберігати з метою збуту.

28.06.2024 року в ході проведення затримання ОСОБА_3 , в період часу з 17 год. 04 хв. по 18 год. 01 хв за адресою: АДРЕСА_3 виявлено та вилучено одну наступальну осколкову ручну гранату РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та бойовим припасом і придатна до вибуху, поєднану з ударно- дистанційним запалом УДЗ, яку без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 носив, зберігав та придбав.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що перебуваючи на будівництві в с. Білогородка, де на той час працював, він знашов три гранати Ф-1, які зберігались в сумці чорного кольору. Надалі, на електропотязі він привіз вказані гранати до м. Фастова. Зауважив, що хотів продати вказані вибухові пристрої. З цією метою він познайомився з чоловіком, якому і продав одну зі знайдених ним гранат. Того ж дня його затримали працівники поліції в м. Фастові. Повідомив, що дві інші гранати у нього вилучили працівники поліції під час його затримання та обшуку. У вчиненому щиро розкаявся. Також повідомив, що після відбування останнього за часом покарання він не офіційно працював на будівництві, мав постійне місце проживання в с. Білогородка. Зауважив, що військового досвіду він не має, строкову службу не проходив.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання та збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, а також носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у їх вчиненні повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , останній раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів проти громадської безпеки, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, раніше судимий, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Підстав для застосування ст. ст. 69 та 69-1, ст. 75 КК України судом не встановлено.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень .

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення зарахувати у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК Україн, а саме, грошові кошти передати ГУ НП в Київській області, залишки імітаційно-тренувальної гранати з активною чекою «ПІРО Ф-1» за наслідками проведення експертизи від 27.08.2024 № КСЕ-19/111-24/39266 - знищити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати на підставі ст. 72 КК України ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з дня затримання - 28.06.2024 до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у розмірі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) грн. 24 коп. на користь держави за проведення судової експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111- 24/38412-ВТХ від 30.07.2024;

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у розмірі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 36 коп. на користь держави за проведення судової експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/111- 24/39266 від 27.08.2024.

Речові докази у справі після набуття вироком законної сили, а саме:

- грошові кошти в сумі 940 гривень (грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером YХ6975914; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером YА7900252; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером YВ7640648; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером YР9418719; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером АВ2905598; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером АЄ5624066; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером ЯБ4423155; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером ЄД4224897; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером ЄД3719264; грошова купюра номіналом 20 гривень з серійним номером ЛМ3929678; грошова купюра номіналом 100 гривень з серійним номером ЕА7242434), які поміщено до спеціального пакету № БУМ 1011417 та зберігаються в матеріалах судового провадження 1-кп/381/391/24 (справа 381/4100/24) (а.с. 83) - передати у встановленому порядку ГУ НП в Київській області.

- залишки імітаційно-тренувальної гранати з активною чекою «ПІРО Ф-1» та первинне упакування та які на даний момент знаходиться в спеціальному пакеті з написами «Фастівське РУП до висновку експерта від 27.08.2024 № КСЕ-19/111-24/39266» - які передано на відповідальне зберігання до кімнати схову речових доказів Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (квитанція № 421) - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6