ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

26 серпня 2024 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Малиновський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000138 від 07.04.2014 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тернівки, Крижопольського район, Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працював на посаді старшого інспектора догляду ЛВ аеропорту м. Одеси ГУМВС в Одеській області, з середньою спеціальною освітою, одружений;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Одеси, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працював на посаді старшого інспектора догляду ЛВ аеропорту м. Одеси ГУМВС в Одеській області, з вищою освітою, одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 368 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 14.05.2010 року, о 18 годині 55 хвилин, знаходячись в міжнародному аеропорті м. Одеси, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , будучи працівниками міліції, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за безперешкодний прохід в зону контролю служби авіаційної безпеки, митниці та зону прикордонного контролю, за непритягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням терміну перебування в Україні, вимагали та отримали від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 200 доларів США.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина 1 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження допиту осіб, документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у скоєнні злочину не визнав та показав, що він грошові кошти не брав. ОСОБА_4 виявив ОСОБА_8 , що було скоєно правопорушення та необхідно складати протокол, постанову, переглянути інформацію в базі даних, оплатити квитанцію та видати постанову. Він почав складати протокол на ОСОБА_8 для того, щоб він сплатив штраф. ОСОБА_4 виявив його, що було скоєно правопорушення. Необхідно було скласти протокол, постанову, перевірити по базі даних, сплатити квитанцію та видати копію постанови. Документи ОСОБА_8 лежали на стійці. Він почав складати документи, у цей момент ОСОБА_8 кинув гроші та їх затримали. До цього він ОСОБА_8 казав де потрібно сплачувати штраф;

- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину у скоєнні злочину не визнав та показав, що він пам`ятає ОСОБА_8 . Це було 14.05.2009 року, о 9 годині вечора. Вони складали протокол. Необхідно було піти та сплатити штраф, квитанцію прикріпити до протоколу. Протокол почали складати, а штраф він не сплатив. Там були відділення банку, у нього була можливість поміняти долари США на гривні та сплатити штраф. Він кинув близько 200 доларів США;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в 2010 році він працював разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . В той день він заступив на зміну. Йому зателефонувало керівництво та повідомило, що в залі затримали співробітників. Саме затримання він не бачив. Потім, через деякий час, його викликали в транспортну прокуратуру міста. Він як співробітник міг складати протокол про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 178, ст. 203 КпАП України. Після складання протоколу, протокол підписував начальник та матеріали направлялися до суду для розгляду;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що приблизно в 2010 році, він разом з товаришем знаходився в районі аеропорту. Вони були запрошені на слідчі дії. Зайшли зі співробітниками СБУ до аеропорту та бачили, яка затримують співробітників аеропорту. З лівої сторони знаходилася пом`ята декларація, в якій знаходилися грошові кошти у сумі 200 доларів США. В ході огляду робочого місця співробітниками було виявлено й інші грошові кошти. Коли вони знайшли у приміщення, то він зрозумів, що це було робоче місце підозрюваних. Затримані пояснили, що вказані грошові кошти їм не належать. Проводилися слідчі дії. Грошові кошти були помічені спеціальною речовиною. Проводили перевірку щодо знаходження речовини на руках осіб;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що в травні 2010 року він приймав участь в затриманні у складі групи. Вони виїхали до будівлі аеропорту у м. Одеса, зайшли в зал проходження контролю, де затримали співробітників міліції, після чого слідчим проводилися слідчі дії та складання протоколів. Були грошові кошти в декларації проходження митного контролю. Його участь почалася, коли керівництво надало вказівку на затримання. Пам`ятає, що місце затримання було біля метало детекторів. На момент затримання співробітники стояли та відповідали на питання слідчого. Грошові кошти були виявлені в деяких місцях, між документами за стійкою та в кашкеті. Було приблизно 4 місця, де були виявлені гроші;

- допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що в 2010 році йому поступили матеріали по перевірці матеріалів відносно вимагання грошових коштів у ОСОБА_8 . Було оглянуто місце, порушена кримінальна справа. Після чого він передав справу за підслідністю. Він приймав участь в огляді місця події, в затриманні. Документування проводилося через стаціонарні камери аеропорту, вилучались грошові кошти, які були заховані в лентах досмотру. Запис за особами вівся зверху. Обвинувачені були за стійкою. Пам`ятає, що грошові кошти були у кашкеті. ;

- ОСОБА_8 звернувся з заявою до УСБУ в Одеській області щодо вимагання в нього грошових коштів (заява від ОСОБА_8 від 14.05.2010 року);

- ОСОБА_8 добровільно видав належні йому грошові кошти у сумі 600 доларів США (розписка від 14.05.2010 року, ксерокопії грошових коштів);

- грошові кошти у сумі 600 доларів США було оглянуто, з них зняті ксерокопії та в присутності понятих, за допомогою балончика-розпилювача були позначені препаратом «Проминь-1», який при просвічуванні лучами ультрафіолетової лампи, світиться жовтим кольором. Після проведення огляду, грошові кошти були надані ОСОБА_8 (протокол огляду, маркування та вручення коштів від 14.05.2010 року);

- 14.05.2010 року оглянуто місце події, а саме приміщення аеропорту Одеса, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час чого виявлено та вилучено дві купюри по 100 доларів США, які знаходилися всередині в середині зігнутого бланку митної декларації, яка знаходилася біля металодетектору (протокол огляду місця події від 14.05.2010 року);

- відтворений у судовому засіданні відеозапис з камер відеоспостереження з Міжнародного аеропорту Одеса, відповідно до якого вбачається, що до приміщення Міжнародного аеропорту Одеса підійшов ОСОБА_8 та надав свої документи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які деякий час спілкувалися з ОСОБА_8 , який після бесіди пішов до іншого столу в приміщенні та надав свої документи. Після того як ОСОБА_8 відійшов від іншого столу до зали зайшли співробітники правоохоронних органів та затримали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (лист щодо надання відеозаписів з камер спостереження від 14.05.2010 року, диск з відеозаписами);

- відтворений у судовому засіданні відеозапис з камери відеоспостереження з Міжнародного аеропорту Одеса, відповідно до якого вбачається, що в приміщенні Міжнародного аеропорту Одеса ОСОБА_8 передав грошові кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_3 грошові кошти, які знаходилися в листу паперу згорнув та заховав в апараті для прийому багажу, після чого їх затримали (диск з відеозаписами, протокол огляду відеозапису від 19.05.2010 року);

- відтворений у судовому засіданні відеозапис з камери, яка знаходилася на ОСОБА_8 , відповідно до якого вбачається як ОСОБА_8 приходить до приміщення Міжнародного аеропорту Одеса, спілкується з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого кладе грошові кошти у згорнутий аркуш паперу та кладе на стійку, який в подальшому забрали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого їх затримали (відеозапис на диску, протокол огляду від 06.07.2010 року, протокол огляду та прослуховування відеозапису від 14.05.2010 року);

- пістолет Макарова ГС 49611962 та два магазину з набоями 9мм. у кількості 16 штук та пістолет Макарова ГИ 15411965 (маркировка 27005) та два магазину з набоями 9мм. у кількості 16 штук (маркировка 27005) передані в ЛВ в аеропорту Одеса (акт прийому-передачі від 14.05.2010 року);

- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 14.05.2010 року були у патрульно-постовому наряді (книга №191 т.2 постових відомостей ЛВ в аеропорту Одеса ГУМВС України в Одеській області, постова відомість розстановки патрульно-постових нарядів від 14.05.2010 року, журнал №188 т.1 інструктажів про заходи безпеки);

- 14.05.2010 року ОСОБА_4 був затриманий (протокол затримання підозрюваного від 14.05.2010 року, протокол роз`яснення підозрюваному права на захист від 14.05.2010 року);

- 14.05.2010 року ОСОБА_3 був затриманий (протокол затримання підозрюваного від 14.05.2010 року, протокол роз`яснення підозрюваному права на захист від 14.05.2010 року);

- у ОСОБА_8 була проведена виїмка, в результаті чого було вилучено електронний білет на рейс авіакомпанії «Турецькі авіалінії» рейсу Одеса-Стамбул, виліт відповідно до якого повинен був бути о 18 годині 55 хвилин 14.05.2010 року (постанова про проведення виїмки від 19.05.2010 року, протокол виїмки від 19.05.2010 року, електронний квиток);

- копії функціональних обов`язків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (копії функціональних обов`язків);

- за кримінальним провадженням було призначено експертизу (постанова про призначення комплексної хіміко-криміналістичної експертизи від 19.05.2010 року, протокол ознайомлення підозрюваного з постановою про призначення експертизи від 20.05.2010 року, протокол ознайомлення підозрюваного з постановою про призначення експертизи від 19.05.2010 року);

- вилучена особова справа ОСОБА_4 (постанова про проведення виїмки від 19.05.2010 року, протокол виїмки від 20.05.2010 року, особова справа);

- вилучена особова справа ОСОБА_3 (постанова про проведення виїмки від 19.05.2010 року, протокол виїмки від 20.05.2010 року, особова справа);

- офіційний курс на гривні до долару США на 14.05.2010 року складав 792 гривні 59 копійок за 100 доларів США (запит, довідка);

- договір про забезпечення безпеки цивільної авіації, громадян, громадського порядку, запобігання виявлення та припинення злочинів на об`єктах КП «Міжнародний аеропорт Одеса» та на прилеглій йому території від 01.01.2010 року (договір №471/10, лист начальника ЛВ в аеропорту Одеса ГУМВС України в Одеській області від 27.05.2010 року);

- проведений огляд мобільного телефону «Нокіа 1006», в корпусі чорного кольору, який 14.05.2010 року був вилучений у ОСОБА_4 (протокол огляду від 20.05.2010 року);

- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 14.05.2010 року були на зміні в ЛВ в аеропорту Одеса (лист від 21.05.2010 року, копії рапортів);

- ОСОБА_3 та ОСОБА_4 14.05.2010 року з 08 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, згідно графіку несли службу (графік несення служби співробітниками сектору догляду ЛВ в аеропорту Одеса ГУМВС України в Одеській області на травень 2010 року);

- слідчим прокуратури на все майно ОСОБА_4 накладено арешт (постанова про накладення арешту на майно обвинуваченого від 25.05.2010 року, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна);

- слідчим прокуратури накладено арешт на автомобіль ОСОБА_13 «Toyota Camry», НОМЕР_1 , 2005 року (постанова про накладення арешту на автомобіль від 31.05.2010 року, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів рухомого майна);

- слідчим прокуратури накладено арешт на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_3 (постанова про накладення арешту на частину квартири обвинуваченого від 09.06.2010 року, витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна);

- на представлених для дослідження двох грошових купюрах у сумі 200 доларів США, кожна номіналом по 100 доларів США серій та номерів АВ 33320142Н, 1996 року випуску, HD 20154516В, 2006 року випуску, вилучених із зали аеропорту Одеса, на бланку митної декларації мається спецбарвник (люмінесцентний порошок), загально родової приналежності між собою та зі спец красителем (люмінесцентним порошком), наданим в якості зразку для порівняння. На представлених для дослідження двох грошових купюрах, кожна номіналом 50 Євро, серій та номерів Х 1, V 8, 2002 року випуску, двох грошових купюрах, кожна номіналом 50 доларів США, серій та номерів СС 00017585В, 2001 року випуску, GB 06863176А, 2004 року випуску, ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 на момент дослідження, спец барвника (люмінесцентного порошку) не мається (висновок криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин №4772, 4773/31);

- на купюрі номіналом 100 доларів США, серії HD 20154516 В маються два сліди пальців рук, з яких один придатний для цілей виключення особи, що перевіряється з числа осіб, які залишили цей слід, а другий придатний для ідентифікації особи, що залишила слід. На купюрі номіналом 50 Євро, серії V 8 мається слід пальця руки, придатний для цілей виключення особи, що перевіряється з числа осіб, які залишили цей слід. На інших грошових коштах слідів рук людини, придатних для цілей ідентифікації, не мається. На поверхні наданого на експертизу об`єкту, позначеного експертом як окремий об`єкт та іменованого в постанові слідчого як «бланк митної декларації», маються сліди папілярних узорів та ліній рук людини, придатні для цілей ідентифікації особи, що залишила цей слід. Перше та друге поставлені питання виходять за межі компетенції експерта по спеціальності 4.6 та підлягають розгляду іншими спеціалістами (висновок дактилоскопічної експертизи №4771/05);

- з числа наданих на дослідження на експертизу чотирнадцяти слідів папілярних узорів рук (руки): сліди 1, 3 можуть бути залишені як особами, які перевіряються, так і іншими особами з таким же типом папілярних узорів пальців рук; сліди 2, 4-6, 8, 9, 12 залишені не ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а іншою особою (особами); сліди 7, 10, 13, 14, для цілей ідентифікації особи, яка залишила цей слід, не придатні; слід 11 залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_4 (висновок дактилоскопічної експертизи №6543/05);

- в пам`яті, наданого на дослідження мобільного телефону «Nokia 1006», виявлена інформація про вхідні та вихідні дзвінки, датовані 14.05.2010 року, список яких приведений в таблиці №2 дослідницької частини висновку (висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи №5112/22);

- бланк митної декларації, вилучений при проведенні огляду від 14.05.2010 року, лазерний компакт-диск з відеозаписами визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінальної справи (постанова про долучення у якості речових доказів від 07.07.2010 року);

- звукова складова відеозапису, на представленому для дослідження твердотільному накопичувачі «KINGMAX» з серійним номером D02GKFJTMLLZG 879831, непридатна для ідентифікаційного дослідження. Відеозапис, на представленому для дослідження оптичному диску «Titanum» з рукописним надписом «Не секретно ГО «К» УСБУ в Одеській області №1703 від 01.07.10 р.», не містить звукової складової та фоноскопічне дослідження не проводилося. Аудіозапис на оптичному диску «Titanum» містить запис очної розмови. Дослівний зміст записаної розмови приведено в додатку №2 на фонограмі №1 до даного висновку в суб`єктивному сприйнятті експерта. ОСОБА_8 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 приймали участь в розмові на фонограмі №1. Репліки, в ході розмови сказані ОСОБА_8 , позначені як «М1», сказані ОСОБА_3 , позначені як «М2», сказані ОСОБА_4 , позначені як «М3» (постанова про призначення фоноскопічної експертизи від 02.07.2010 року, висновок криміналістичної експертизи відео звукозапису №6969/07);

- на представленому на дослідження оптичному носії «acme» з фабричною маркировкою «MFP3ACN326071858 3» та «CMDR47G-CTMWM02-376 0122» видаленої інформації не виявлено. Досліджуваний носій не містить пошкоджень, які перешкоджають коректному відтворенні записаної на ньому інформації (висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи №1900/23);

- судові витрати за кримінальним провадженням склали 14570 гривень 20 копійок (довідки);

- обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий; характеризувався позитивно за місцем роботи (характеристика).

- обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий; характеризувався позитивно за місцем роботи (характеристика).

Інших доказів сторони не надавали.

Під час судових дебатів сторона захисту наголошувала на те, що за кримінальним провадженням, на час направлення обвинувального акту до суду закінчилися строки досудового розслідування та наполягала на визнанні доказів недопустимими в звязку із порушенням строків досудового розслідування та оголошенням в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_8 ..

Обвинувальний акт був направлений до суду 02.02.2016 року.

Кримінальний процесуальний закон, в редакції від 13.01.2016 року, не передбачав продовження строку досудового розслідування до повідомлення особі про підозру.

Відповідно до ст. 219 КПК України, в редакції від 13.01.2016 року, кримінальний процесуальний закон передбачав продовження строку досудового розслідування лише після повідомлення особі про підозру.

Відповідно до п.12 розділу Перехідних положень КПК України розслідування кримінальних справ, передбачених п.11 розділу Перехідних положень, у разі повернення кримінальних справ судом прокурору для проведення додаткового розслідування проводиться у порядку, передбаченому КПК України.

За даним кримінальним провадження особам було повідомлено про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України та з цього моменту, відповідно до ст. 42 КПК України особа є підозрюваною за кримінальним провадженням.

Будь-якого іншого способу надання особі процесуального статусу у вигляді підозрюваного КПК України не передбачає.

Навіть обрання особі будь-якого запобіжного заходу, до вручення особі повідомлення про підозру, не може свідчити про вручення особі повідомлення про підозру та може свідчити лише про порушення процесуального законодавства при розгляді такого клопотання.

Необхідно зазначити, що вказане кримінальне провадження за старим кримінально-процесуальним законом було направлено на досудове розслідування вже під час дії нового кримінального процесуального закону та це викликало певні труднощі щодо взаємодії вимог законів.

Суд вважає, що, в даному випадку, не було порушено строки досудового розслідування за кримінальним провадженням та вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання сторони захисту щодо визнання отриманих доказів недопустимими.

При цьому, суд вважає за необхідне окремо зупинитися на протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 15.05.2010 року.

Відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ч.2 ст. 23 КПК України суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Тобто, відповідно до вимог КПК України вбачається, що допустимими показами свідка будуть такі покази, які отримані під контролем суду.

Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст. 42 КПК України правом обвинуваченого є можливість брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення, а оголошення показів свідка з протоколу допиту не забезпечить можливість обвинуваченого скористатися цим правом.

Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Крім того, у постанові у справі №5-249кс15 Верховний Суд зазначив, що відповідно до рішення ЄСПЛ «Жуковський проти України» за загальними правилами п.1 та 3 «д» ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» вимагають підсудному відповідної та належної можливості заперечувати покази особи й допитати його під час показів.

При цьому, у рішенні ЄСПЛ «Жуковський проти України» вказано наступне: Суд повторює, що питання допустимості доказів у справі це, насамперед, предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди мають давати оцінку наявним у справі доказам. Завдання Суду згідно із «Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод» полягає не у вирішенні того, чи було належним чином прийнято показання свідків як докази, а у встановленні того, чи провадження в цілому, і, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим. Усі докази повинні зазвичай надаватися у відкритому судовому засіданні в присутності підсудного з метою забезпечення змагальних дебатів.

У цьому принципі є винятки, але вони не повинні порушувати право на захист. За загальним правилом п.1 і п.3 «d» ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

В даному випадку, оголошення показів свідка порушить право обвинуваченого на захист, так як він не зможе реалізувати своє право, передбачене п.1 ч.4 ст. 42 КПК України, а саме брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення, що є несумісним з гарантіями, передбаченими ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», так як сторона захисту не може їх заперечити.

Суд вважає, що покази ОСОБА_8 , надані на досудовому розслідуванні, є очевидно недопустимим доказом, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу.

Крім того, під час судового розгляду стороною обвинувачення було надано аудіозапис допиту свідка ОСОБА_8 під час розгляду кримінальної справи за КПК України 1960 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що свідок ОСОБА_8 допитувався під час судового розгляду за КПК України 1960 року. При цьому, хоча й свідок допитувався під судовим контролем, проте він допитувався за нормами іншого процесуального кодексу. Фактично суддя оголосив пояснення ОСОБА_8 , які він надав на досудовому розслідуванні, а останній з ними погодився.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому КПК України.

Та як вже було зазначено вище, відповідно до ч.1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Тобто, в даному випадку, лише одного судового контролю під час допиту свідка недостатньо, для того, щоб вказаний допит був допустимим доказом, необхідно, щоб допит відбувався за нормами діючого кримінального процесуального закону.

Таким чином, суд вважає за необхідне аудіозапис допиту свідка ОСОБА_8 визнати недопустимим доказом.

Щодо доведеності провини обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Провина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується заявою від ОСОБА_8 від 14.05.2010 року, відповідно до якої він звернувся з заявою до УСБУ в Одеській області щодо вимагання в нього грошових коштів, відеозаписами, відповідно до яких вбачається перебіг подій, які відбувалися, протоколом огляду місця події від 14.05.2010 року, відповідно до якого в залі Міжнародного аеропорту Одеса було виявлено та вилучено 200 доларів США та митну декларацію, які, відповідно до висновків криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин №4772, 4773/31, містять спецбарвник (люмінесцентний порошок), загально родової приналежності між собою та зі спец красителем (люмінесцентним порошком), наданим в якості зразку для порівняння, які відповідно до протоколу огляду, маркування та вручення коштів від 14.05.2010 року, було оглянуто, з них зняті ксерокопії та в присутності понятих, за допомогою балончика-розпилювача були позначені препаратом «Проминь-1», який при просвічуванні лучами ультрафіолетової лампи, світиться жовтим кольором та після проведення огляду грошових коштів, були надані ОСОБА_8 .

Суд вважає за необхідне окремо зупинитися на відеозаписах з залу Міжнародного аеропорту Одеса, так як вказані відеозаписи є об`єктивними доказами та з них вбачається перебіг подій, які відбувалися.

Відповідно до відеозапису вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після бесіди з ОСОБА_8 та після того, як він передав їм грошові кошти, пропустили його далі та він пішов до іншого столу.

При цьому, відповідно до огляду місця події та інших матеріалів кримінального провадження не вбачається, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 склали протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_8 , крім того, навіть не вбачається, що вони хоча б розпочали його складати. Вказані дії обвинувачених, які зафіксовані на відеозаписах не відповідають показам обвинувачених, які вони надавали у судовому засіданні, щодо складання ними протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до відеозапису вбачається, що ОСОБА_8 після того як пройшов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшов до іншого столу, де надав документи, які перевірили та він пішов до місця, де оглядається багаж пасажирів, після чого на відеозапису вбачається, що співробітники правоохоронних органів затримали обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вказані обставини не відповідають показам обвинувачених, про те, що ОСОБА_8 кинув їм на стіл грошові кошти та їх одразу затримали.

Крім того, відповідно до відеозапису вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 , після того як він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 провів бесіду з ОСОБА_8 , заховав згорнутий лист паперу, в якому, після їх затримання було виявлено та вилучено грошові кошти. Вказані дії обвинувачених, які зафіксовані на відеозапису, повністю спростовують покази обвинувачених наданих ними під час судового розгляду. При цьому, у судовому засіданні обвинувачені будь-яким чином не пояснювали те, що ОСОБА_3 заховав аркуш паперу з грошовими коштами, повністю ігноруючи вказані обставини.

Крім того, відповідно до відеозапису з камери, розташованої на ОСОБА_8 вбачається, як він після спілкування зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поклав грошові кошти в згорнутий аркуш паперу, який поклав на стіл, після чого відійшов від стійки та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 затримали. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 щодо приховування аркушу паперу вказують на те, що він розумів, що там знаходяться грошові кошти. При цьому, обвинувачений, спочатку впевнився у вмісті аркушу паперу та після цього заховав його.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відеозаписи з трьох різних ракурсів з приміщення Міжнародного аеропорту Одеса та з камери, розташованої на ОСОБА_8 дають змогу скласти повну картину подій, які відбувалися та вказують на скоєння обвинуваченими кримінального правопорушення за обставинами, вказаними в обвинувальному акті.

Щодо посилання сторони захисту на невинуватість ОСОБА_4 , то суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_4 розмовляв з ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_3 , вони разом перевіряли його документи та пропустили далі, до наступного столу, не складаючи протокол про адміністративне правопорушення. Поведінка ОСОБА_4 , разом з іншими доказами за кримінальним провадженням, вказує на скоєння ним кримінального правопорушення.

Таким чином вбачається, що покази обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо перебігу подій, які відбувалися, спростовуються об`єктивними доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме відеозаписами.

Інші докази, в сукупності з відеозаписами вказують на скоєння обвинуваченими кримінального правопорушення, є взаємопов`язаними між собою та не суперечать один одному.

Обставини, які встановлені судом, спростовують версію сторони захисту щодо перебігу подій.

Необхідно зазначити, що під час розгляду кримінального провадження, суд повинен керуватися стандартом доведеності вини «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було учинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Суд встановив обставини та розвиток подій, які відбувалися ґрунтуючись на доказах, які були досліджені та показах осіб. Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 14.05.2010 року, о 18 годині 55 хвилин, знаходячись в міжнародному аеропорті м. Одеси, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Центральний аеропорт, будучи працівниками міліції, за непритягнення до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням терміну перебування в Україні, вимагали та отримали від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 200 доларів США.

Зазначені вище обставини є доведеними та суд вважає, що провина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доведена поза розумним сумнівом.

При цьому, суд вважає за необхідне окремо зупинитися на кваліфікації дій обвинувачених.

Відповідно до обвинувального акту, дії обвинувачених кваліфіковані за ч.2 ст. 368 КК України одержання службовою особою в будь-якому вигляді хабара за виконання чи невиконання в інтересах того, хто дає хабара з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заздалегідь не знали та не могли знати, що до приміщення Міжнародного аеропорту Одеса прибуде ОСОБА_8 та що в нього буде порушений термін перебування в Україні.

Умисел на скоєння кримінального правопорушення у обвинувачених виник після виявлення, що ОСОБА_8 порушив термін перебування в Україні, після того, як він прибув до Міжнародного аеропорту Одеса та надав обвинуваченим свій паспорт.

Вказані обставини вказують на те, що в даному випадку відсутня така кваліфікуюча ознака як вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає за необхідне виключити вказану кваліфікуючу ознаку з обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинувачених на ч.1 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, в редакції кримінального закону від 19.05.2024 року.

При цьому, застосовуючи кримінальний закон саме в цій редакції, суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальний закон в редакції, яка діє на даний час, а саме від 19.05.2024 року передбачає покарання за ч.1 ст. 368 КК України у вигляді позбавлення волі від двох до чотирьох років, а кримінальний закон, який діяв на момент скоєння кримінального правопорушення, від 16.02.2010 року, передбачав покарання у вигляді позбавлення волі від двох до п`яти років, тому, відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, необхідно застосовувати кримінальний закон, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а саме редакцію ч.1 ст. 368 КК України від 19.05.2024 року.

Таким чином, суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 :

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 :

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 :

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий;його вік 58 років та соціальне положення одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 368 КК України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах.

При цьому, суд вважає за необхідне, на підставі ч.5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного за ч.1 ст. 368 КК України, так як відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КПК України, з дня вчинення кримінального правопорушення, а саме з 14.05.2010 року пройшло більш ніж п`ять років.

Мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 :

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше не судимий;його вік 38 років та соціальне положення одружений; характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 368 КК України у вигляді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах.

При цьому, суд вважає за необхідне, на підставі ч.5 ст. 74 КК України, звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за ч.1 ст. 368 КК України, так як відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КПК України, з дня вчинення кримінального правопорушення, а саме з 14.05.2010 року пройшло більш ніж п`ять років.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Суд вважає за необхідне, у зв`язку зі звільненням обвинувачених від покарання, запобіжний захід не обирати.

Також, суд вважає за необхідне арешти, накладені постановою слідчого про накладення арешту на майно обвинуваченого від 25.05.2010 року, постановою слідчого про накладення арешту на автомобіль від 31.05.2010 року, постановою слідчого про накладення арешту на частину квартири обвинуваченого від 09.06.2010 року скасувати та відповідно до ст. 100 КПК України речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

ОСОБА_4 а визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

ОСОБА_3 призначити за ч.1 ст. 368 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на два роки та на підставі п.3 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити його від покарання.

ОСОБА_4 призначити за ч.1 ст. 368 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах строком на два роки та на підставі п.3 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити його від покарання.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази бланк митної декларації, вилучений при проведенні огляду від 14.05.2010 року, лазерний компакт-диск з відеозаписами зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Рішення щодо процесуальних витрат:

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 7285 гривень 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ана користь держави процесуальні витрати у розмірі 7285 гривень 10 копійок.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід не обирати.

Арешти, накладені постановою слідчого про накладення арешту на майно обвинуваченого від 25.05.2010 року, постановою слідчого про накладення арешту на автомобіль від 31.05.2010 року, постановою слідчого про накладення арешту на частину квартири обвинуваченого від 09.06.2010 року скасувати.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченим, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1