Справа № 304/1319/19 Провадження № 1-кп/304/47/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у режимі відеоконференції його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278 від 23 червня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,

У С Т А Н О В И В :

згідно з обвинувальним актом, 22 червня 2019 року близько 22.00 год обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись на території ринку у місті Перечин, що на вулиці Ужанській, 24 Перечинського району Закарпатської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, що посягає на нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток дитини, вчинив розпусні дії щодо малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спустивши штани та нижню білизну до рівня колін, демонструючи потерпілим свій оголений статевий орган, після чого, пройшовши разом з малолітніми трохи далі по вулиці, до магазину господарських товарів, що по АДРЕСА_2 , знову вчинив відносно них такі самі розпусні дії, під час чого був помічений свідком ОСОБА_9 та втік з місця вчинення кримінального правопорушення, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 156 КК України.

До початку судового засідання прокурор у провадженні ОСОБА_6 подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави. Мотивує клопотання тим, що під час проведення досудового розслідування, а саме 25 червня 2019 року Перечинським районним судом Закарпатської області стосовно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід тримання під вартою із визначенням розміру застави 48 025 грн та покладенням відповідних обов`язків у разі внесення такої, однак у зв`язку із внесенням застави 01 липня 2019 року підозрюваного було звільнено з установи виконання покарань. Прокурор вказує, що 14 серпня 2019 року у порядку ст. 283, 291 КПК України обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 було скеровано для розгляду до Перечинського районного суду Закарпатської області, у якому ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до від 5 до 8 років. У той же час стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування ризику, передбаченого статтею ст.177 КПК України, зокрема того, що обвинувачений ухиляється від кримінальної відповідальності, а саме усвідомлюючи неминучість покарання за скоєне, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення відповідальності, переховується від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування зазначеного ризику прокурор обґрунтовує зокрема, тим що обвинувачений ОСОБА_4 під час розгляду судом кримінального провадження не з`явився без поважних причин в судові засідання 18.10.2019, 05.04.2021, 23.04.2021, 11.05.2021, 21.05.2021, 16.06.2021, 15.07.2021 та 18.11.2021. Також зазначає, що ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 18 листопада 2021 року на обвинуваченого було накладено грошове стягнення у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки ОСОБА_4 , починаючи з квітня 2021 року не з`явився в жодне судове засідання, а його захисник подавав до суду однотипні заяви про відкладення судового розгляду через те, що обвинувачений знаходиться на лікарняному, на підтвердження чого будь-яких належних та допустимих доказів суду не надавав. Крім того через неявку обвинуваченого ОСОБА_4 до суду, а також через те, що його місце знаходження невідоме, ухвалою суду від 09 березня 2023 року його було оголошено в розшук; після встановлення органами Національної поліції його місцезнаходження, обвинувачений зобов`язався прибути до ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області для подальшої доставки до суду, однак так до суду і не з`явився. Відтак всі наведені факти, за позицією прокурора, свідчать про ухилення обвинуваченого від явки до суду та порушення покладених на нього у зв`язку із сплатою застави обов`язків. З урахуванням викладеного у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 переховувався від суду, що перешкоджає розгляду обвинувального акта щодо нього судом. При цьому 13 вересня 2024 року ухвалою Перечинського районного суду відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, строком до 10 листопада 2024 року. Отже у даному випадку ініціювання перед судом питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наслідком ретельного дослідження обставин кримінального правопорушення, а також його особи; висновки сторони обвинувачення, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законом є не припущеннями, а об`єктивною дійсністю, тому більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_4 тривалий час порушувався. На підставі наведеного, посилаючись на положення ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального закону, прокурор вважає, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу суд наділений правом не визначати ОСОБА_4 розмір застави, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор у провадженні ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник ОСОБА_5 беручи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти клопотання прокурора заперечив, просив обрати стосовно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки клопотання прокурора обґрунтоване наявністю ризику переховування від суду, у той час як ОСОБА_4 про виклики до суду не знав, так як перебував у м. Києві.

Обвинувачений ОСОБА_4 позицію свого захисника підтримав та додатково пояснив, що наразі усвідомив порушення процесуальної поведінки через неявки до суду, однак надалі буде з`являтися за викликами у всі судові засідання.

Потерпілі та їх законні представники у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про місце, дату та час судового засідання у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Тобто вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора (ч. 4 ст. 176 КПК України). Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України. Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч. 1, 3 ст. 183 КПК України).

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, з огляду на положення ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, за результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З обвинувального акту видно, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, яке відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Кримінальне провадження знаходиться на стадії судового провадження.

В свою чергу, метою судового розгляду відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом, що виключає можливість оцінки судом на час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обґрунтованості підозри у розумінні п. 175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» та інших рішень Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» і «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер та тяжкість кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування заявленого прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи питання продовження строку тримання особи під вартою, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В ході розгляду даного клопотання суд дійшов висновку, що більшість ризиків, існування яких було встановлено при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу ухвалою суду від 13 вересня 2024 року не зменшились, продовжують існувати, та у судовому засіданні прокурором доведено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_4 , а саме вчинення кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, при цьому, вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, суд вважає, що ці обставини можуть спонукати його до спроби ухилитися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів загалом та тримання під вартою зокрема, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

З огляду на зазначене суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу та на час розгляду цього клопотання не зменшився.

Так, дослідженням матеріалів справи встановлено, що з 18 листопада 2021 року ОСОБА_4 перестав з`являтися у судові засідання без поважних причин, 02 грудня 2021 року направляв на адресу суду чергове клопотання про перенесення судового засідання через хворобу, однак жодного доказу цьому не надав (Т. 2 а. с. 20, 32); поштові відправлення про виклик до суду, направлені за адресою місця постійного проживання, що зазначена у обвинувальному акті, не приймає (Т. 2 а. с. 34, 75, 83). На виконання останньої за часом ухвали суду від 11 жовтня 2022 року про його привід суду надіслано матеріали виконання, з яких видно, що у будинку АДРЕСА_1 дійсно проживає сім`я Нарохи батько, мати та син ОСОБА_10 , якого сусіди час від часу бачать за місцем проживання (у листопаді та грудні 2022 року) (Т. 2 а. с. 88, 92). Ухвалою суду від 09 березня 2023 року за клопотанням прокурора ОСОБА_4 було оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинено (Т. 2 а. с. 100-101). Десятого листопада 2023 року суд відновив провадження у справі, оскільки згідно з повідомленням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 07 листопада 2023 року напередодні працівниками СКП ВП № 1 встановлено місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_4 , якого було виявлено на залізничному вокзалі м. Запоріжжя та який надав письмове зобов`язання з`явитися до відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області (Т. 2 а. с. 108, 109-112, 113-114), однак ОСОБА_4 у жодне судове засідання так і не з`явився, усі поштові відправлення із судовими повістками повернуті на адресу суду з підстави відсутності адресата за вказаною адресою, при цьому така поштова адреса була зазначена ОСОБА_4 у письмовому зобов`язанні про явку до суду від 06 листопада 2023 року (Т. 2 а. с. 109). У судовому засіданні 21 грудня 2023 року захисником долучено довідку сімейного лікаря про хворобу обвинуваченого (Т. 2 а. с. 140), інших доказів поважності неявки ОСОБА_4 протягом цього часу суду надано не було, при цьому з часу відновлення провадження до його повторного оголошення у розшук відбулося шість судових засідань.

Отже наведені вище обставини свідчать, про існування ризику того, що обвинувачений може переховуватись від суду, а відтак й посилання сторони захисту на зобов`язання обвинуваченого у подальшому дотримуватися своїх процесуальних обов`язків є повністю неспроможними, оскільки для цього ОСОБА_4 мав понад три роки, протягом яких ухилявся від суду.

Судом також враховано наявність обставин, які відповідно до вимог ст. 178 КПК України повинні враховуватись при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зокрема, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність судимостей, майновий стан.

Враховуючи встановлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, суд прийшов до висновку про неможливість запобігання вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та вважає обґрунтованою необхідність у продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Щодо визначення обвинуваченому розміру застави, як альтернативу триманню під вартою, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею (п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК), що має місце у даному випадку, а відтак суд розмір застави не визначає.

Керуючись статтями 2, 7, 177, 193-197, 199, 331, 372, 376, 392-395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 03 січня 2025 року (включно) без визначення застави.

Дата закінчення дії ухвали 03 січня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст.376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1