УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ? представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000707 від 01.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, повторно після усунення недоліків, надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000707 від 01.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на тимчасово вилучено майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено 18.07.2024 під час проведення обшуку автомобіля марки «FORDFUSION» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 , без права на відчуження, розпорядження та користування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, пояснив, що в ході досудового розслідування було проведено обшук автомобіля марки «FORDFUSION» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , яким на той час пересувався ОСОБА_5 . Під час обшуку були вилучено речі, які визнані слідчим речовими доказами в та мають суттєве значення для кримінального провадження з метою доказування осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення. Повідомив, що в рамках даного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, разом з тим перевіряється факт причетності ОСОБА_5 до обставин злочину, у якого в ході обшуку, окрім мобільних телефонів, було вилучено імітаційні кошти, які є поміченими, та видавались слідчими для участі в НСРД.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 у задоволенні клопотання просила відмовити, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях, зокрема зазначила, що вилучена копія паспорта та вилучені грошові кошти не належить ОСОБА_5 . Вилучені копія паспорта та грошові кошти належать ОСОБА_6 , тому вважає, що в клопотанні наявна технічна помилка про те, що вказане майно належить ОСОБА_5 . Крім того зазначила, що клопотання про арешт майна неодноразово поверталось прокурору, та в останній раз коли суд повернув клопотання він зазначив про некоректність та необґрунтованість клопотання, посилання його на загальні формулювання, щодо відношення вилученого у ОСОБА_5 майна до обставин кримінального провадження. Вказує на те, що порівнявши вказані клопотання, вона не знайшла будь-яких нових обґрунтувань, та зрівнявши долучені до клопотання матеріали вони не відрізняються від долучених матеріалів до попередніх клопотань , тому вважає, що прокурором не виконано вимоги ухвали про усунення недоліків , тому вважає, що у задоволенні клопотання з цих підстав необхідно відмовити у задоволенні клопотання. Звернула увагу, що досудове розслідування триває вже чотири місяці, та жодній особі не повідомлено про підозру. Тому вилучене майно, зокрема мобільні телефони та картки ОСОБА_5 підлягає поверненню. Звернула увагу, що ОСОБА_5 лише один раз було допитано в якості свідка. Пояснила, що ОСОБА_5 є юристом, він приїздив до м. Одеси з приводу участі в переговорах безпосередньо з ОСОБА_7 , який є директором ТОВ «ГСЗ ЮА» з приводу зустрічей з представниками ТОВ «Українська кабельна компанія», щодо повернення майна переданого в оренду. В свою чергу, ОСОБА_8 , який є адвокатом та займається адвокатською діяльністю в м. Києві, з яким ОСОБА_5 познайомився ще в 2008 року, зателефонував та попросив ОСОБА_5 , коли той буде в м. Одесі отримати для нього передачу, це було в літку 2024 році. В липні 2024 року ОСОБА_5 їхав з Миколаєва до Одеси та зупинився на заправці де повинен був перший раз зустрітися для отримання передачі ОСОБА_8 , однак у зв`язку з тим, що поспішав довго не чекав та поїхав по своїм справам. Захисник стверджує, що неодноразово подавали прокурору клопотання про допит в якості свідків, які підтвердять, що ОСОБА_8 просив ОСОБА_5 отримати для нього передачу коли той буде в м. Одесі. Крім того просили допитати в якості свідка директора ОСОБА_7 , який безпосередньо був з ОСОБА_5 12.07.2024 року в м. Одесі з приводу переговорів повергнення майна, який підтвердив би, що ОСОБА_5 їхав до м. Одеси не для того, щоб отримати кошти, а для участі у переговорах. Однак до теперішнього часу їх клопотання про допит свідків не розглянуто. Також звернула увагу, що при вилученні майна ОСОБА_5 повідомив слідчого у зв`язку з чим він перебуває в м. Одесі.

В свою чергу прокурор, звернув увагу, що досудове розслідування проводиться по тяжкому злочину, в рамках вказаного кримінального правопорушення проводиться комплекс оперативно-розшукових заходів для того щоб отримати розсекреченні матеріали було потрібно час, тому на момент коли слідчий та прокурор зверталися з клопотанням про арешт майна і додавали докази, якими підтверджувалось обґрунтування доводів зазначених у клопотанні, на той час ще не було можливості надати розсекречені матеріали. Наразі сторона обвинувачення володіє протоколом за результатами проведення аудіо-, відео контролю особи, які просив долучити до матеріалів клопотання оголосив у судовому засіданні. Також прокурором долучено копію протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_8 . Прокурор стверджує, що згідно долучених протоколів встановлено, що ОСОБА_8 знаходиться в м. Києві який в телефонному режимі з ОСОБА_9 детально обговорюють суми за надання фіктивних документів за другу групу інвалідності та ОСОБА_8 зводить ОСОБА_9 з ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_10 зв`язується з ОСОБА_11 і вони домовляються про зустріч на якій передає імітовані грошові кошти.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що у слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000707 від 01.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за фактом вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним переправленням через державний кордон України осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану з корисливих мотивів.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.06.2024 до ЧЧ Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_12 про те, що громадянин ОСОБА_13 разом з іншими невстановленими особами налагодили схему незаконного переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану, на території м. Одеси з корисливих мотивів. (ЄО 10101).

З метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення 01.06.2024 слідчим слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області було надано доручення оперативним співробітникам 26 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та працівникам УСР ГУНП в Одеській області ДСР Національної поліції України про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України з метою встановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Cпівробітниками 26 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та працівникам УСР ГУНП в Одеській області ДСР Національної поліції України отримано інформацію щодо особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на території м. Одеси та Одеської області налагодив схему незаконного переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану.

В подальшому, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пересувається автомобілем марки «FORDFUSION» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , vin ТЗ: НОМЕР_2 .

15.07.2024 суддею Київського районного суду м. Одеси надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «FORDFUSION» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 .

На підставі вищевказаної ухвали, слідчими 18.07.2024 проведено обшук марки «FORDFUSION» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 в ході якого було виявлено та вилучено: копію паспорту громадянина України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; предмети ззовні схожі на грошові кошти у вигляді 76 (сімдесят шість) купюр номіналом 100 дол. США на яких наявні серія номер LB 23277272G; мобільний телефон марки motorola ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім карткою на якій міститься напис НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки samsung (SM-G965F/DS, ІМЕІ: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 , S/N: НОМЕР_8 ) із сім карткою на якій міститься напис «life» та із microSD (MBM CD GVGQAFWI).

19.07.2024, з у рахуванням постанови від 28.08.2024 про внесення змін, слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене в ході обшуку у ОСОБА_5 майно, слідчий приймає до уваги долучені прокурором розсекречені матеріали НСРД, зокрема протоколи про результати проведення аудіо-, відео контролю особи від 11.09.2024 року відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Дослідивши зміст даних протоколів вбачається, що ОСОБА_8 домовився з ОСОБА_9 про те, що він має зустрітися в м. Одесі з його уповноваженою особою яким є ОСОБА_5 та надає йому контакти. В ході розмов йде мова про виготовлення в м. Миколаєві документів, які надають право на інвалідність другої групи, за певну винагороду.

Крім того, в ході судового засідання прокурором було долучено протокол огляду мобільного телефону «Oukitel IIIF150» вилученого у ОСОБА_8 , з якого вбачається про спілкування останнього з ОСОБА_5 з тексту якого вбачається, що між ними була розмова відносно отримання ОСОБА_5 в м. Одесі грошових кошів від громадянина м. Одеси, ймовірно за протиправні дії пов`язанні з розслідуванням даного кримінального провадження.

Отже, в даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені у ОСОБА_5 мобільні телефони марки «motorola» та «samsung» можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням дій щодо незаконного переправлення через державний кордон України осіб, яким тимчасово заборонено перетин державного кордону в умовах правового режиму воєнного стану з корисливих мотивів)в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених мобільних телефонів, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

Також обґрунтованими є доводи клопотання про накладення арешту на вилучені у ОСОБА_5 предметів ззовні схожих на грошові кошти у вигляді 76 (сімдесят шість) купюр номіналом 100 дол. США на яких наявні серія номер LB 23277272G, оскільки як було встановлено в ході судового засідання, вказані грошові кошти, є саме тими коштами які зазначено в протоколі ідентифікації (помітки) грошових коштів складеного оперуповноваженого УСР в Одеській області ДСР НП України від 18.07.2024 року, та в подальшому передані ОСОБА_9 .

Таким чином слідчий суддя вважає, що вилучені в ході обшуку імітаційні грошові кошти мають пряме відношення до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки можуть містити на собі сліди, які ймовірно будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді підлягає арешту і вилучена копія паспорта № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вказана копія паспорта передавалась ОСОБА_5 разом з вилученими імітаційними грошовими коштами, напевне як доказ ідентифікації особи, що свідчить про те, що на даному етапі слідства є необхідність її збереження.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження підтверджують, що вилучене майно під час проведення обшуку автомобіля марки «FORDFUSION» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 , а саме: копія паспорту громадянина України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; предмети ззовні схожі на грошові кошти у вигляді 76 (сімдесят шість) купюр номіналом 100 дол. США на яких наявні серія номер LB 23277272G; мобільний телефон марки motorola ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім карткою на якій міститься напис НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки samsung (SM-G965F/DS, ІМЕІ: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 , S/N: НОМЕР_8 ) із сім карткою на якій міститься напис «life» та із microSD (MBM CD GVGQAFWI), які визнані слідчим за постановою речовими доказами, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, можуть містити інформацію, що має пряме відношення до вчиненого кримінального правопорушення, може містити на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідну для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення тож накладення на нього арешту, який є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, забезпечить його збереження до завершення досудового розслідування, що сприятиме його повноті, всебічності та об`єктивності.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна в рамках кримінального провадження за №0000707 від 01.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України- задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучено 18.07.2024 під час проведення обшуку автомобіля марки «FORDFUSION» білого кольору, державний номер НОМЕР_1 , vinТЗ: НОМЕР_2 , а саме на:

- копію паспорту громадянина України № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- предмети ззовні схожі на грошові кошти у вигляді 76 (сімдесят шість) купюр номіналом 100 дол. США на яких наявні серія номер LB 23277272G;

- мобільний телефон марки motorola ІМЕІ: НОМЕР_4 , із сім карткою на якій міститься напис НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон марки samsung (SM-G965F/DS, ІМЕІ: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 , S/N: НОМЕР_8 ) із сім карткою на якій міститься напис «life» та із microSD (MBM CD GVGQAFWI)

Виконання ухвали покласти на прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1