ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2406/24 Справа № 192/851/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, раніше судимого, в останній раз: 15 березня 2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

в режимі відеоконференції:

засудженого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що поведінка засудженого не є сумлінною за весь час відбування покарання. При цьому працевлаштування та відбуття певної частини покарання не надає безумовного права на застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Таким чином, суд вважав, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

В апеляції:

- засуджений ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що його стягнення, які погашені за плином часу, відповідно до вимог КВК України, вважаються такими, що не існують. Таким чином, засуджений вважає що на даний час в нього немає стягнень.

Також вказує, що за час відбування покарання в його поведінці відбулись позитивні зміни.

Заслухавши засудженого, який просив задовольнити апеляційну скаргу та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Згідно вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2017 року, яким засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 12.08.2016 року, кінець строку 06.12.2024 року.

Згідно характеристики, в установах виконання покарань ОСОБА_5 знаходиться з 15 серпня 2016 року та за період відбування покарання характеризується добре, має три стягнення, за порушення режиму, та п`ять заохочень. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати у чистоті спальне місце, самостійно виконувати роботи із самообслуговування.

Окрім того, ОСОБА_5 комісією установи було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання та заміні не відбутої частини покарання більш м`яким.

В останнє, 23.09.2023 року комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України, як особі, що не довела свого виправлення.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку саме за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

За період відбування покарання ОСОБА_5 має три стягнення у виді суворих доган, за вживання алкоголю, які свідчать про те, що засуджений схильних до порушення режиму.

Наявність у останнього заохочень у більшості за кінець 2023 та початок 2024 року перед виникненням у нього права на умовно-дострокового звільнення, не може свідчити про його бездоганну поведінку за час усього періоду відбування покарання, з огляду на наведені вище обставини.

Дотримання ж засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є обов`язком засуджених, і не може окремо дана обставина слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

Крім того в даних матеріалах відсутні дані про те, що засуджений бере участь в організації виховних заходів та реалізації програм диференційованого виховного впливу.

А тому, доводи засудженого про доведення ним свого виправлення не є переконливими і спростовуються вищенаведеними обставинами.

Також, звертається увага на те, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення злочину проти життя та здоров`я людини, внаслідок протиправних дій якого настала смерть потерпілого, у зв`язку з чим за відсутності систематичної позитивної динаміки у поведінці останнього, не можна достеменно стверджувати про його виправлення.

За наведених обставин, виходячи з матеріалів, які були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що засуджений не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі достатньо обґрунтованих мотивів.

Керуючись, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4