Вирок

Іменем України

26.09.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2021 року за № 0000044, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, не працюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення водія, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2001 року № 1306, a також без підготовки відповідно до встановлених планів і програм та складання теоретичного і практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС, достеменно значи, що п. 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2001 року № 1306, передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб час та місці надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої особистісні дані для виготовлення підробленого посвідчення водія з відкритими категоріями «А», «А1», «В», «В1», «С», «С1», «D», «D1», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», при цьому, усвідомлював, що зазначена невстановлена особа не має право видавати такий документ. Надалі, при невстановлених обставинах (у невстановлений слідством час та місці), невстановленою особою реквізити серійного номеру бланку документа НОМЕР_1 від 22.10.2016 року та вихідні дані ОСОБА_3 методом лазерного гравіювання нанесено на бланк посвідчення водія, в тому числі нижню сторону першої ламінаційної захисної плівки, термотрансферним способом друку з використанням отриманих анкетних даних від ОСОБА_3 , тим самим, виготовлено підроблений офіційний документ, що видається уповноваженими на те державними органами України, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 22.10.2016 року, із зазначенням органу, що видав, - ТСЦ 8042, на ім`я ОСОБА_3 , яке в дійсності йому не видавалось. Після цього, у невстановлений час та день у 2016 році, діючи з тим же умислом, з тією ж метою, ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Львові, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи зазначене посвідчення водія.

Окрім того, 10.01.2021 року приблизно о 07:50 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , знаходячись за кермом транспортного засобу «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_2 , діючи з прямим умислом та мотивом, спрямованим на підтвердження права керування транспортним засобом категорії «В», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 22.10.2016 року, виданого на його ім`я, надав на законну вимогу інспектору взводу 1 роти 3 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 дане посвідчення, достеменно знаючи, що такий документ підроблений.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає певні права, з метою його використання, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, а також використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду 12.07.2024 р.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, тобто у пособництві в підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає певні права, з метою його використання, а також у використання завідомо підробленого документа (посвідчення водія), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №000044, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваного від 11.07.2024 року (кримінальне провадження, а.с.174-176).

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає певні права, з метою його використання, а також використання завідомо підробленого документа (посвідчення водія).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає певні права, з метою його використання, а також використання завідомо підробленого документа. Строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не сплили з урахуванням наявності в матеріалах справи підтверджуючих даних про те, що такі переривалися.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає повне визнання ним своєї вини.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, нейтрально характеризується за місцем проживання, та бере до уваги спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, а саме їх класифікацію за ст.12 КК України, об`єкт кримінальних правопорушень, особливості й обставини вчинення: умисну форму вини, мотив і мету, яка проявляється у бажанні керувати транспортними засобами без отримання у встановленому чинним законодавством України офіційного посвідчення водія державного зразка, вчинивши пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія і використовуючи таке як водій, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкцій частин першої та четвертої статті 358 КК України у виді обмеження волі.

Водночас відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_3 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченим своєї провини, повне визнання ним своєї вини, походження із багатодітної сім`ї є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на підставі ст.75 КК України. Разом з тим, на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Із урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 ніде тривалий час не працює, з-поміж інших обов`язків, визначених ст.76 КК України, останньому доцільно визначити також обов`язок працевлаштуватися, що може сприяти налагодженню життя засудженого та спрямування його у суспільно корисне русло.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

При призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд застосовує положення ст.70 КК України та вважає за доцільне визначити таке за правилами поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертиз. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході дізнання Львівським НДЕКЦ МВС України проводилась судова експертиза документів, а Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз судово-технічна експертиза документу. Згідно наявних довідок про вартість виконаних експертиз витрати на залучення експертів з оформленням висновку №СЕ-19/114-21/431-ТД від 21.01.2021 року у даному кримінальному провадженні складають 1307,60 грн., а по висновку №1305 від 17.06.2021 року 4118, 64 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.п.2, 3 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз документів в сумі 5426 (п`ять тисяч чотириста двадцять шість) гривень 24 коп.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 12.01.2021 року арешт на посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22.10.2016 р., серія та номер: НОМЕР_1 .

Речові докази у справі: 1) посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 22.10.2016 р., серія та номер: НОМЕР_1 , упаковане у паперовий пакет і згідно квитанції №00122 передане на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити; 2) паперовий конверт із вмістом упаковки, який згідно квитанції №00121 переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити; 3) DVD-R диск із записаними 13 відеофайлами з нагрудних камер працівників УПП у Львівській області залишити при матеріалах справи (в матеріалах кримінального провадження № 0000044).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1