Справа № 163/1462/24 Провадження №11-кп/802/600/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000146 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Новостав Горохівського району Волинської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, одружений, непрацюючий, раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_8 визначено у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Вироком вирішено долю речах доказів та судових витрат.

ОСОБА_8 визнаний винний та засуджений за те, що він, в грудні 2020 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено на одній із АДРЕСА_2 знайшов посвідчення водія невстановленої досудовим розслідуванням особи, яке за способами друку та спеціальними елементами захисту не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України. В подальшому, ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, всупереч встановленому законодавством порядку офіційного отримання посвідчення водія, яке надає право на керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08.05.1993 №340, із наступними змінами, «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», за допомогою розчинника умисно знищив написи на вищевказаному документі та, продовжуючи свої протиправні дії, за допомогою персонального комп?ютера створив електронний документ, аналогічний за змістом посвідченню водія серії НОМЕР_1 , виданого 05.05.2018 ТСЦ 0744 на ім?я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого шляхом струменевого друку вніс неправдиві відомості щодо дозволу на керування транспортними засобами категорії В1, В, С1, С, ВЕ, С1Е та СЕ на вищевказаний бланк посвідчення водія з метою його подальшого використання.

Крім цього, 12 червня 2024 року, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи на стаціонарному посту поліції «Явір», автодороги М07, що на АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 05.05.2018 ТСЦ 0744 на ім?я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уповноваженим органом не видавалось, а підроблене ним особисто, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 417504 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, пред?явив та передав його інспектору роти з обслуговування м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_10 , використавши таким чином завідомо підроблений документ.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає зміні. Посилається на те, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, на підставі ч.2 ст.49, ч.5 ст.74 КК України з виключенням з вироку посилання на призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України. Просить вирок суду змінити, на підставі ч.1 ст.49, ч.4 ст.74 КК України ОСОБА_8 звільнити від покарання за ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням стоків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Виключити з мотивувальної і резолютивної частин вироку посилання на призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України. У решті вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваної ухвали суду та доводи апеляційної скарги, прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримував та просив змінити вирок суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції розглядався у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за правилами ст.ст.302, 381 КПК України, у зв`язку із чим встановлені досудовим розслідуванням обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, судом апеляційної інстанції не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до ч.2 ст.404 КПК України апеляційний суд не вбачає.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Слушними є доводи прокурора про звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч.1 ст.358 КК України, на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;.

Згідно ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, яке вчинене обвинуваченим у грудні 2020 року, а кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, вчинено останнім 12.06.2024, тобто після закінчення загального трирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Отже, наведене свідчить про закінчення на момент ухвалення оскаржуваного вироку - 01 липня 2024 року, загального строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Відповідно приписів ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнений від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього кодексу.

Таким чином, на підставі ч.5 ст.74 КК України, ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного місцевим судом покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

З врахуванням вказаних обставин, слід виключити з мотивувальної та резолютивної частини посилання суду на призначення покарання ОСОБА_8 на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Любомльського районного суду Волинської області від 01 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - змінити.

Звільнити ОСОБА_8 на підставі ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України від призначеного покарання за ч.1 ст.358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.4 ст.358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Виключити з мотивувальної і резолютивної частин вироку посилання на призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: