Справа № 344/9698/24
Провадження № 11-сс/4808/226/24
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

31 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання скарги та повернуто скаргу ОСОБА_7 на постанову Івано-Франківського РУП від 28.07.2022 року про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року, а також поновити строк на звернення із апеляційною скаргою.

Водночас ОСОБА_7 вважає, що строк на оскарження ухвали слідчого судді не пропустила, оскільки оскаржувану ухвалу було постановлено без її виклику, а тому строк апеляційного оскарження починається тільки з моменту отримання нею такої ухвали. Копію ухвалу слідчого судді від 21.05.2024 року отримала поштовим зв`язком тільки 13.06.2024 року, апеляційну скаргу подала 17.06.2024 року.

Стверджує, що строки звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження нею не були порушені, оскільки з первісною скаргою до слідчого судді вона звернулася 28.03.2024 року, після ознайомлення 18.03.2024 року із матеріалами кримінального провадження №0005196 в Івано-Франківському міському суді. В подальшому її скарги на постанову про закриття кримінального провадження розглядалась слідчими суддями ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 та ОСОБА_11 , рішеннями яких було відмовлено у відкритті провадження у справі. Вважаючи, що їхні рішення прийнято з порушенням норм процесуального права та ухвалені внаслідок неповного з`ясування обставин, недоведеності обставин, що мають значення для справи, порушення прав людини і основоположних свобод, вона заявила недовіру суддям у розгляді її скарг. Враховуючи викладене, вважає, що слідчий суддя був вправі поновити їй строк звернення зі скаргою, оскільки «надмірний формалізм» не має мати принципового значення для доступу до правосуддя та для ефективного розгляду скарги.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, проте подав заяву про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 без його участі. З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає можливим проведення судового розгляду за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні, поряд з іншим, можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.

Тобто, строк оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин.

До поважних причин пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого належать об`єктивні обставини, які перешкодили поданню скарги у визначені законом строки. Поважність причин пропуску має довести заявник, який заявив таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, сектором дізнання Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005196 від 18.12.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_12 з порушенням законодавства оформила право власності на земельну ділянку №559, яка розміщується в садовому товаристві «Бистриця Надвірнянська».

З матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 є потерпілою.

В подальшому, за наслідками досудового розслідування 28 липня 2022 року винесено постанову про закриття кримінального провадження №0005196 на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутнє документальне підтвердження того, що вказана постанова була направлена на адресу ОСОБА_7 та вручена їй.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 28 березня 2024 року ОСОБА_7 оскаржила до слідчого судді зазначену постанову про закриття кримінального провадження. Проте, 15 квітня 2024 року ОСОБА_7 подала заяву про повернення її скарги, а тому ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 15 квітня 2024 року її скаргу залишено без розгляду та повернуто.

При цьому, за змістом матеріалів провадження ОСОБА_7 неодноразово зверталась до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, проте згодом подавала клопотання про повернення поданих скарг.

21 травня 2024 року ОСОБА_7 повторно звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 28.07.2022 року, а також подала клопотання про поновлення строку на оскарження постанови. В обґрунтування поважності причин пропуску строку зазначила, що їй не було вручено постанову про закриття кримінального провадження, а про її існування стало відомо тільки в суді 18 березня 2024 року під час ознайомлення із двома томами кримінального провадження №0005196 у справі №344/10498/16-ц про перегляд судового рішення заново виявленими, виключними обставинами, та виготовила фотокопію зазначеної постанови.

Слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання скарги та, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, повернув скаргу.

Слідчий суддя виходив з того, що скаржник на власний розсуд розпорядилась наданим їй правом на оскарження рішення слідчого та при неодноразовому зверненні до суду зі скаргою, в наступному зверталась з клопотанням про повернення поданих скарг, що призвело до тривалого пропуску процесуального строку оскарження рішення слідчого. За таких обставин, враховуючи тривалість пропуску строку, відсутність поважних причин пропуску строку оскарження рішення слідчого, відсутні підстави для поновлення строків для оскарження рішення слідчого.

Проте, такий висновок слідчого судді зроблений на підставі неповно з`ясованих обставин, а тому колегія суддів з ним не погоджується.

Так, оскаржувана ухвала постановлена без участі сторін, тому скаржник не мав можливості надати пояснення та навести доводи, що стосуються вимог, які є предметом оскарження до слідчого судді, також слідчим суддею не витребовувались для дослідження матеріали кримінального провадження.

Водночас, слідчим суддею не заперечуються обставини, за яких скаржник отримала копію постанови про закриття кримінального провадження.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на оскарження рішення про закриття кримінального провадження беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строку на постанову про закриття кримінального провадження, колегія суддів враховує, що відповідно до кримінального процесуального закону обов`язок повідомити заінтересованих осіб про закриття кримінального провадження покладається на орган досудового розслідування, який прийняв відповідне рішення.

В апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 стверджувала, що пропустила десятиденний строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 28.07.2022 року з поважних причин, оскільки вона не отримала копію постанови та про її існування дізналася тільки 18.03.2024 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в суді, та вперше подала до суду скаргу на постанову в межах десятиденного строку 28.03.2024 року.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутні дані, які свідчать про те, що органом досудового розслідування вживались певні заходи щодо повідомлення ОСОБА_7 про прийняте рішення з метою забезпечення її права на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

На думку колегії суддів, ОСОБА_7 навела обґрунтовані доводи щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови слідчого до суду першої інстанції, у зв`язку з чим цей строк підлягає поновленню.

Враховуючи наведене, висновок про відмову в поновленні строку через його тривалість і відсутність поважних причин пропуску, та повернення скарги, слідчий суддя зробив передчасно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про повернення скарги постановлена з істотним порушенням вимог процесуального закону, а тому підлягає скасуванню з прийняттям рішення про призначення нового розгляду скарги у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 травня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Визнати скаргу ОСОБА_7 на постанову про закриття кримінального провадження такою, що підлягає розгляду по суті та направити на розгляд слідчому судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5