ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1341/24 Справа № 199/4893/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - адвоката ОСОБА_7 , - на ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 22 серпня 2024 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено процесуальні обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ст. 194 КПК України

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, і цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на підставі п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя визнав за необхідне визначити альтернативний запобіжний захід заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 гривень, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Зазначає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів заявлених ризиків, а саме переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинення нового кримінального правопорушення.

Вважає, що слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, що буде слугувати для нього стримуючим фактором, у зв`язку з чим запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить належне виконання покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_6 належним чином виконав вказані вимоги кримінального процесуального закону.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події з фото-таблицею до нього від 24.06.2024 згідно якого поблизу буд. АДРЕСА_2 у ОСОБА_6 виявлено та вилучено зовні схожий на автомат з маркуванням № НОМЕР_1 (а.с. 12-25); висновком експерта від 24.06.2024 №СЕ-19/104-24/25938-БЛ, відповідно до якого, вилучений у ОСОБА_6 автомат відноситься до бойової нарізної вогнепальної зброї та є 5,45 мм автоматом Калашникова АК-12 № НОМЕР_1 , який придатний до стрільби (а.с.42-51); протоколом допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які приймали участь у якості понятих під час огляду місця події (а.с.54-57); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.06.2024, який зазначив, що ОСОБА_6 неодноразово розповідав, що в нього є трофейний автомат, який привіз його батько (а.с. 62-63), та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок слідчого судді щодо наявності щодо ОСОБА_6 ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, з огляду на те, що відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді довготривалого позбавлення волі, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту.

Ризик продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення є вагомим, з огляду на встановлені обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий та, звільнившись 05.03.2024 по відбуттю покарання за останнім вироком, через невеликий проміжок часу вчинив новий тяжкий злочин.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 офіційне не працевлаштований, легального джерела доходу та міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, що одночасно свідчить про вагомість ризику продовження злочинної діяльності та про відсутність соціально-стримуючих факторів у запобіганні встановленим ризикам.

Твердження захисника щодо неврахування даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, однак даний факт не може бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки жодним чином не нівелює встановлені ризики.

На підтвердження доводів щодо наявності міцних соціальних зв`язків стороною захисту належних доказів не надано.

Доводи захисника не містять нових відомостей, що мають істотне значення для прийнятого рішення, та полягають у переоцінці тих обставин, що були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання та дістали належну оцінку.

Колегією суддів приймається до уваги, що кримінальне провадження №0000777 перебуває на початковій стадії та органу досудового розслідування необхідно отримати висновки експертних досліджень, провести інші слідчі дії, допитати свідків, виконати вимоги ст. 290 КПК, у зв`язку з чим застосування саме виняткового запобіжного заходу з визначеним розміром застави на даній стадії розгляду є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та участі останнього у процесуальних діях.

Апеляційні доводи щодо незастосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки підозрюваному визначено заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, наближеному до мінімального.

Приписи ч. 4 ст. 182 КПК України визначають, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що саме визначений розмір застави, з урахуванням характеру та обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, у даному випадку буде цілком достатнім для виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ним встановлених обов`язків послужить достатнім стримуючим фактором, що виключає з його сторони будь-яке бажання переховуватися від суду або вчиняти інші дії, спрямовані на перешкоджання здійсненню судового розгляду.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 під вартою з визначеним розміром застави, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді та вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання цього підозрюваного під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі кримінального провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб.

При цьому враховується, що ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення кримінальних правопорушень корисливого та насильницького характеру, в тому числі за вчинення замаху на умисне вбивство, та на даний час небезпідставно підозрюється у вчиненні через короткий строк після звільнення з місць позбавлення волі за відбуттям покарання нового тяжкого умисного злочину - зберіганні бойової автоматичної нарізної вогнепальної зброї.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,- - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4