УХВАЛА

Іменем України

15.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення у відповідність до вимог чинного законодавства вироку суду відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи в судове засідання не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його присутності.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд подання у його відсутність. Відповідно ст. 539 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає подання у його відсутність.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь.

З`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , раніше судимий:

- вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24.11.2015 за ч.1 ст.186, ст.69 КК України до 50 годин громадських робіт. Наведений вирок не підлягає декриміналізації, оскільки не пов`язаний із вчиненням крадіжки.

- вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 27.02.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 10 днів арешту. За вказаним вироком ОСОБА_4 вчинив крадіжку 19.05.2017 на суму 920 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1600 грн.) на день вчинення крадіжки, а тому не є кримінально караним діянням.

- вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2019 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 6 місяців арешту. За вказаним вироком ОСОБА_4 вчинив крадіжку 27.08.2016 на суму 1000 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1378 грн.) на день вчинення крадіжки, а тому не є кримінально караним діянням;

- вироком Богунського районного суду м.Житомира від 22.09.2020 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. За вказаним вироком ОСОБА_4 вчинив крадіжку 16.06.2020 на загальну суму 693 грн. 07 коп., що на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2102 грн.) на день вчинення крадіжки, а тому не є кримінально караним діянням. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.07.2021 засудженому ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 22.09.2020 у виді обмеження волі на 240 годин громадських робіт;

- вироком Богунського районного суду м.Житомира від 14.09.2022, з урахуванням ухвали Житомирського апеляційного суду від 23.11.2022, ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185, ст.ст.71, 72 КК України до 5 років 2 місяців 4 днів позбавлення волі. За цим вироком ОСОБА_4 вчинив крадіжки 19.05.2022 на загальну суму 500 грн. 58 коп., 07.06.2022 на загальну суму 1225 грн. 68 коп., 07.06.2022 на суму 1124 грн. 80 коп., що на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн.) на день вчинення крадіжок, а тому не є кримінально караним діянням;

- вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 27.12.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. За цим вироком ОСОБА_4 вчинив декілька епізодів крадіжки 14.01.2022 на суму 1031 грн. 14 коп., 1162 грн. 14 коп., 103 грн. 09 коп., 1525 грн. 54 коп., 785 грн., 1612 грн. 80 коп., що на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн.) на день вчинення крадіжок, а тому не є кримінально караним діянням;

- вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2023, з урахуванням ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 30.06.2023, ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 7 місяців позбавлення волі. За цим вироком ОСОБА_4 вчинив декілька епізодів крадіжки 15.01.2022 на загальну суму 855 грн. 38 коп., 795 грн. 37 коп., що на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн.) на день вчинення крадіжок, а тому не є кримінально караним діянням

Останнім вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі. За цим вироком ОСОБА_4 вчинив один епізод крадіжки 07.07.2021 на загальну суму 5438 грн. 63 коп., який не підлягає декриміналізації через те, що розмір шкоди перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 було зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2016 року становили 1378 грн., станом на 01.01.2017 1600 грн., станом на 01.01.2020 грн. 2102 грн., станом на 01.01.2022 року 2481 грн.

Відповідно, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

Отже враховуючи, що ОСОБА_4 , згідно вироків: Корольовського районного суду м. Житомира від 27.02.2018, Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2019, Богунського районного суду м.Житомира від 22.09.2020, Богунського районного суду м.Житомира від 14.09.2022, Житомирського районного суду Житомирської області від 27.12.2022, Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2023 здійснив крадіжки на суми, менші двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час, тому суд доходить висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за даними вироками, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

У зв`язку з декриміналізацією даних діянь за всіма попередніми вироками, із останнього вироку має бути виключена ознака повторності, що вплине на кваліфікацію правопорушення за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 та відповідно ОСОБА_4 слід вважати засудженим не за частиною 2 статті 185 КК України, а за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі. Проте, враховуючи відбутий строк покарання за попередніми вироками, ОСОБА_4 слід вважати таким, що повністю відбув покарання за останнім вироком суду і підлягає звільненню з місць позбавлення (обмеження) волі у зв`язку з фактичним відбуттям покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 71, 72, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» задовольнити.

Привести вироки Корольовського районного суду м. Житомира від 27.02.2018, Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2019, Богунського районного суду м.Житомира від 22.09.2020, Богунського районного суду м.Житомира від 14.09.2022, Житомирського районного суду Житомирської області від 27.12.2022, Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2023, Житомирського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироками Корольовського районного суду м. Житомира від 27.02.2018, Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.07.2019, Богунського районного суду м.Житомира від 22.09.2020, Богунського районного суду м.Житомира від 14.09.2022, з урахуванням ухвали Житомирського апеляційного суду від 23.11.2022, Житомирського районного суду Житомирської області від 27.12.2022, Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02.02.2023, з урахуванням ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 30.06.2023, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 21.09.2023 за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, яке засуджений вже відбув в повному обсязі та підлягає звільненню з місць позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1