Провадження №1-кп/447/219/24
Справа №447/2000/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2024 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаїв Львівської області матеріали кримінального провадження № 0000275 від 24.05.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розділ, Миколаївського р-ну Львівської обл., українця, громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимий, останній раз 13.03.2023 вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, який ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 28.09.2023 приведений до виконання з урахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 01.02.2022 із визначенням остаточного покарання у виді 3 (років) 1 (одного) місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисниця: ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що в країні діє воєнний стан, який встановлений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 і затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, 24.05.2024 близько 13:05 год., перебуваючи у магазині «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що по проспекту Т. Шевченка, 3, у м. Новий Розділ Стрийського району Львівської області, керуючись прямим умислом на незаконне заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, переконавшись, що за його діями не спостерігають особи, які могли б зашкодити його кримінально-протиправним діям, викрав із торгових стелажів шоколад цілий горіх/карамель торгової марки «Мілка» 300 грам, у кількості 1 штука, вартістю без ПДВ 152,81 грн., який сховав собі під куртку та намагався з викраденим майном вийти з приміщення магазину.

ОСОБА_3 був викритий охоронцем магазину ОСОБА_6 , який з метою припинення незаконних дій, намагався зупинити ОСОБА_3 та вибіг за ним на вулицю з приміщення магазину. ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його дії помічені, продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, у словесній, агресивній формі висловив погрозу ОСОБА_6 : «Убери от меня руки, а то я достану заточку и тебе будет пі...ец», яку останній сприйняв як реальну, та побоюючись за своє життя і здоров`я відпустив ОСОБА_3 , який покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 ТзОВ ТВК «Львівхолод» заподіяно майнову шкоду у розмірі 152,81 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

10.09.2024 між прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисниці обвинуваченого ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати пред`явлене йому обвинувачення у судовому провадженні та визнає, що вказані обставини вчиненого ним кримінального правопорушення повністю підтверджуються доказами, зібраними в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000275 від 24.05.2024.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого (раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра), з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, згоди потерпілих на укладення угоди та відсутності з їх сторін будь-яких претензій до обвинуваченого, незначна вартість викраденого майна), а тому досягають згоди, що обвинувачений ОСОБА_3 має понести покарання з урахуванням положень ч. 4 ст. 186, ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

В судовому засіданні учасники судового провадження підтримали угоду про визнання винуватості.

Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, вказав, що не заперечує що укладення угоди про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України. Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину.

Сторони угоди про визнання винуватості розуміють наслідки укладення та затвердження угоди. Обвинувачений розуміє, що він має право на судовий розгляд, а прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення, також він розуміє, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди і наслідки укладення угоди. Обвинувачений зможе виконати покладені на нього обов`язки, зазначені в угоді про визнання винуватості.

Укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання відповідно до ст. 69 КК України у виді позбавлення волі нижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 186 КК України - п`ять років позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.09.2024, укладену між прокурором Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області у кримінальному провадженні № 0000275 від 24.05.2024 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, за участі захисниці ОСОБА_5 ..

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Речові докази по справі, а саме DVD-R диск зберігати у матеріалах кримінального провадження.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1