КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2448/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
№ 760/5320/22
Категорія КК: ч. 1 ст. 111 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 лютого 2024 року включно.

В апеляційних скаргах з доповненнями обвинувачена ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 просять скасувати вказану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_9 . У разі продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , захисник просить визначити їй альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сторона захисту вважає, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Так, сторона захисту звертає увагу, що ОСОБА_6 більше двох років утримується під вартою. Судові засідання призначаються раз у місяць-півтора лише для того, щоб продовжити обвинуваченій строк тримання під вартою. При цьому підстави для такого продовження дублюються і в клопотанні прокурора, і в ухвалі суду. На думку сторони захисту, доводи про наявність ризику вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень, ухилення від явки до суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Захисник звертає увагу, що ОСОБА_6 є невинуватою у пред`явленому їй обвинуваченні та зацікавлена у найшвидшому судовому розгляді. Діяльність ОСОБА_6 потребує постійного її перебування на території України, а тому ризик переховування від суду апелянт вважає неможливим. При цьому доводи прокурора про намагання ОСОБА_6 на початку березня 2022 року виїхати з території України до м. Білгород, або до Угорщини , на думку захисника, не свідчить про її намір переховуватись від слідства та суду. У вказаний період часу перебувати у м. Києві було небезпечно, тому ОСОБА_10 лише намагалась уберегти себе таким чином. Натомість наразі, на думку захисника, процесуальна поведінка ОСОБА_11 свідчить про сумлінне виконання нею своїх обов`язків. ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку в Національній поліції України не перебуває, за місцем проживання на неї скарги не надходили, має стабільні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, відсутні шкідливі звички та спроби ухилення від явки до суду.

Крім того, сторона захисту вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення є необґрунтованим, зібраними доказами не підтверджується вчинення інкримінованого їй злочину, оскільки позиція прокуратури ґрунтується виключно на припущеннях.

Додатково обвинувачена вказує про відсутність належного мотивування судом прийнятого рішення в частині відмови стороні захисту у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який. На думку обвинуваченої, суд першої інстанції проявляє упередженість під час розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні відносно неї. Обвинувачена вважає, що прийняті судом рішення обумовлені особистою неприязню до її персони через те, що вона не погоджується на обмін. Численні клопотання, які заявляє сторона захисту в судовому засіданні ігноруються судом, не приймаються. Тому захисник змушений подавати такі клопотання через канцелярію суду. В подальшому клопотання, без їх розгляду, лише приєднуються до матеріалів судового провадження. Також обвинувачена вказує, що суд, під час розгляду клопотання прокурора та сторони захисту щодо запобіжного заходу, проігнорував відомості про стан здоров`я обвинуваченої, який погіршився за той час, коли вона перебуває під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, вивчивши надані стороною захисту та судом першої інстанції матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду суд відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Як убачається з матеріалів, наданих захисником та судом першої інстанції, судом розглянуто клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну її підзахисній вказаного запобіжного заходу на більш м`який. Судом заслухано думку сторін кримінального провадження, вивчено матеріали судового провадження.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції дотримано вимоги кримінального процесуального закону в ході розгляду вказаного питання, з урахуванням особливостей, визначених ч. 6, ч. 8 ст. 176 КПК України.

Судом враховано те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст.111 КК України. Всупереч доводам апеляційних скарг сторони захисту, судом ретельно проаналізовані дані про особу обвинуваченої та обґрунтовано встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Так, судом першої інстанції враховано обставини скоєння інкримінованого ОСОБА_6 злочину, покарання, яке може бути призначене, за умови визнання її винною, що є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування та саме по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду.

Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» (п. 80), в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

За наведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що тяжкість можливого покарання може спонукати обвинувачену переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_6 про тривалість розгляду кримінального провадження відносно неї, на думку колегії суддів, не спростовує наявність ризиків, встановлених судом, з огляду на конкретні обставини висунутого обвинувачення, характер та тяжкість діяння, яке їй інкримінується, і покарання, яке загрожує у разі визнання її винуватою у його вчиненні. Зазначені обставини не зменшують доведення прокурором існування ризиків, визначених у ст. 177 КПК України.

Доводи сторони захисту про помилковий висновок суду стосовно відмови у встановленні ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, є безпідставними, оскільки продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції, врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та прийняв законне рішення не визначати обвинуваченій розмір застави, враховуючи положення ст. 183 КПК України.

Крім того, на даний час також відсутні дані про зменшення або зникнення ризиків, доведених прокурором під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, колегія суддів також не вбачає.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому доводи апеляційної скарги захисника та обвинуваченої про відсутність доказів винуватості ОСОБА_6 колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини є предметом дослідження під час здійснення судового розгляду. Доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо упередженості, на її думку, судового розгляду також не є предметом перевірки під час розгляду питання щодо законності продовження строку тримання під вартою. Вказане питання може бути вирішене, шляхом заявлення відводу головуючому судді чи колегії суддів вцілому.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року. Тому апеляційні скарги обвинуваченої та захисника ОСОБА_8 підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 376, ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року, якою обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до25 лютого 2024 року включно, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 11-кп/824/2448/2024 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1

№ 760/5320/22

Категорія КК: ч. 1 ст. 111 Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року щодо ОСОБА_6 , -

У С Т А Н О В И Л А:

Приймаючи до уваги те, що складання ухвали вимагає значного часу, колегія суддів вважає за можливе обмежитися складанням і оголошенням лише резолютивної її частини.

Керуючись ст. 376, ст. 407, ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 28 грудня 2023 року, якою обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до25 лютого 2024 року включно, - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити 25 липня 2024 року о 10 годині 45 хвилин.

С у д д і :

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4