ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2781/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003806 від 04 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2024 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003806 від 04 вересня 2024 року, накладеного ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року, а саме на три флеш-носії, жорсткий диск, мобільний телефон марки «Xiomi» білого кольору, мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max» із сім-картою всередині НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що обшук за місцем проживання ОСОБА_5 був проведений незаконно, оскільки відсутня ухала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, в матеріалах справи та матеріалах клопотання про арешт майна копія такої ухвали була відсутня, що залишилося поза увагою слідчого судді під час накладення арешту на майно. Також захисник наголошує, що мобільний телефон iPhone 12 Pro Max» із сім-картою всередині НОМЕР_1 не відповідає ознакам речового доказу і у клопотання прокурора про арешт майна не обґрунтовано належність його саме підозрюваному.

Крім цього, адвокат підозрюваного зазначає, що до вказаного номеру телефону прив`язані банківський рахунок, на який надходить заробітна плата, та кредитний рахунок підозрюваного, а тому у зв`язку із вилученням телефону із сім-картою підозрюваний позбавлений доступу до свого рахунку, що непропорційно порушує його право на майно.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 30 вересня 2024 року клопотання передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Розгляд клопотання призначено на 02 жовтня 2024 року.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що вилучені речі можуть містити відомості про обставини кримінального правопорушення і у кримінальному провадженні проводиться їх огляд із залученням спеціалістів, оскільки у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що підозрюваний видаляв інформацію, що може мати значення для досудового розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя встановив такі обставини.

СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0003806 від 04 вересня 2024 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні встановлені обставини, які дають підстави вважати, що в період з липня 2024 року по серпень 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняв дії сексуального характеру відносно малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

04 вересня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 був проведений невідкладний обшук, під час якого було виявлено та вилучено: три флеш-носії, які поміщено до спеціального пакету НПУ №EXP0191112; жорсткий диск, який поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR1079041; мобільний телефон марки «Xiomi» білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №EXP0191114.

Також 04 вересня 2024 року о 20 год. 19 хв. за адресою: АДРЕСА_2 у порядку ст. 208 КПК України було проведено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час якого проведено особистий обшук ОСОБА_5 та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max» із сім-картою всередині НОМЕР_1 .

Постановою слідчого вилучене майно визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 вересня 2024 року накладено арешт на майно, а саме три флеш-носії, які поміщено до спеціального пакету НПУ №EXP0191112; жорсткий диск, який поміщено до спеціального пакету НПУ №WAR1079041; мобільний телефон марки «Xiomi» білого кольору, який поміщено до спеціального пакету НПУ №EXP0191114; мобільний телефон марки «iPhone 12 Pro Max» із сім-картою всередині НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету НПУ №ICR0131406, з метою збереження речових доказів.

Підставою арешту майна слідчий суддя зазначив забезпечення збереження речових доказів, вказавши, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається зі змісту клопотання, заявник посилається на те, що арешт на спірне майно було накладено необґрунтовано.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Згідно із частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами другою, третьою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частиною другою статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу)

Наявні у матеріалах справи відомості та надані учасниками провадження пояснення щодо обставин кримінального правопорушення на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування події кримінального правопорушення, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема, могло зберегли сліди кримінального правопорушення або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Накладаючи арешт, слідчий суддя виходив з мети арешту майна, якою є збереження речових доказів, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України як правову підставу застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Оцінивши доводи сторін, наявні відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, його правову кваліфікацію, слідчий суддя вважає, що за таких умов на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, і яке є пропорційним меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене та з огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на вищевказане майно було накладено обґрунтовано, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештоване майно може містити відомості про обставини, що встановлюються під час цього кримінального провадження.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризик приховування або знищення майна продовжує існувати, немає також підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Керуючись статтями 2, 7, 131, 132, 170, 173, 174, 309, 376 КПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1