Справа № 536/991/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, пенсіонера, розлученого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

за ст. 390-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:

ОСОБА_3 , будучи обізнаним про видачу 22 січня 2024 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області обмежувального припису строком на три місяці і його зміст, згідно якого йому заборонено перебувати у місці проживання або перебування колишньої дружини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , обмежено спілкування з ОСОБА_5 , заборонено особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати останню, вести листування, телефоні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, ігноруючи його, 30 березня 2024 року о 19 год. 00 хв. та 01 квітня 2024 року о 17 год. 30 хв. прибув за місцем проживання/перебування колишньої дружини ОСОБА_5 , де зайшовши на територію подвір`я та гаражу за адресою: АДРЕСА_1 , спілкувався з ОСОБА_5 , вчинив сварку, висловлювався нецензурною лайкою.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такий припис застосовано судом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю та пояснив, що на початку весни 2024 року, точної дати він не пам`ятає, він приходив до колишньої дружини ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 з метою примиритися та забрати інструмент з гаражу. Він бачив рішення суду про видачу обмежувального припису відносно нього та був обізнаний про його застосування. На даний час він самостійно припинив зловживати алкогольними напоями, став на шлях виправлення, розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати.

Крім цього, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України підтверджується наступними доказами:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року відносно її колишнього чоловіка ОСОБА_3 було встановлено обмежувальний припис. Вона показувала рішення суду ОСОБА_3 та звертала увагу останнього на термін дії обмежувального припису. 30.03.2024 ОСОБА_3 прийшов до неї додому, вчинив сварку, в дворі було все порозкидане, вона злякалася та викликала поліцію. 01.04.2024 ОСОБА_3 знову прийшов до неї, незважаючи на наявність обмежувального припису та встановлені ним заборони;

- поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_5 . 01 квітня 2024 року вона повернулася з роботи та побачила, що біля подвір`я ОСОБА_5 стоїть велосипед ОСОБА_3 . Вона зайшла до себе на подвір`я та через паркан побачила, що у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відбувається конфлікт. Їй було відомо, що ОСОБА_3 заборонено було приходити до ОСОБА_5 ;

- рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції №2 (м. Кременчук) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 від 30.03.2024 року, з якого вбачається, що заявник ОСОБА_5 повідомила про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 30.03.2024 о 19-37 год. порушив терміновий заборонний припис (а.с.25);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.03.2024, з якого вбачається, що ОСОБА_5 повідомила про те, що 30 березня 2024 року її колишній чоловік порушив вимоги обмежувального припису, а саме прийшов до її місця проживання та почав її ображати (а.с.26);

- рапортом старшого інспектора-чергового відділення поліції №2 (м. Кременчук) ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 від 01.04.2024 року, з якого вбачається, що заявник ОСОБА_5 повідомила про те, що її колишній чоловік ОСОБА_3 01.04.2024 знову порушив терміновий заборонний припис (а.с.27);

- розпискою ОСОБА_3 , зі змісту якої вбачається, що останній повідомлений про наслідки невиконання обмежувального припису, встановленого рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року (а.с.28);

- копією рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 січня 2024 року по справі № 536/140/24, яким заяву ОСОБА_5 було задоволено частково. Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки заборони, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці проживання/перебування ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування ОСОБА_3 з ОСОБА_5 ; заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати ОСОБА_5 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори, контактувати через інші засоби зв`язку особисто чи через третіх осіб з ОСОБА_5 . Встановлено строк обмежувального припису 3 (три) місяці з дня ухвалення рішення (а.с.36-38). Вказано, що ОСОБА_3 з рішенням суду ознайомлений 04.03.2024;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01 квітня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомила про те, що її колишній чоловік порушив вимоги обмежувального припису, а саме прийшов до її місця проживання (а.с.40).

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, які суд, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, вважає належними, допустимими і достовірними та достатніми для прийняття процесуального рішення по справі, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України доведена.

Судом було досліджено характеризуючи матеріали на ОСОБА_3 , а саме довідку Комунального некомерційного медичного підприємства «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області №01-16/941 від 02 квітня 2024 року, згідно якої ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с.23), довідку-характеристику Виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради №567/02-17 від 02.04.2024 року, згідно даних якої ОСОБА_3 характеризується негативно (а.с.24); довідку №3519/115/109/01-2024 (а.с.39) та довідку Кременчуцького районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області №939/25/13-24 від 02.04.2024 року (а.с.34), з яких вбачається, що ОСОБА_3 в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Таким чином, заслухавши пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені судом докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такий припис застосовано судом, та його дії вірно кваліфіковані за ст. 390-1 КК України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання; дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд бере до уваги обставини і характер скоєного кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків; обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання; особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, негативно характеризується за місцем проживання; на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра не перебуває.

Таким чином, з метою виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідно до вимог ст.50 КК України, необхідно призначити йому покарання в межах санкції ст. 390-1 КК України у виді пробаційного нагляду, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України. Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», забезпечить співрозмірність діяння та кари, та буде необхідним для досягнення цілей покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1