Провадження № 1-кп/369/2135/24
В И Р О К

іменем України

06.09.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000143 від 14 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Велика Олександрівка, Херсонської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та дружину, є учасником бойових дій, працює неофіційно кінологом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, який набув законної сили 30 травня 2024 року, тобто протягом року після засудження за статтею 309 КК України, 14 серпня 2024 року близько 16:30 год., перебуваючи в лісосмугі, яка знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського району Київської області (більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено), знайшов на землі зіп-пакет, в якому знаходилися 3 (три) зіп-пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору в кожному, усвідомлюючи при цьому, що дана речовина, являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін у великому розмірі, тим самим незаконно придбав вказану психотропну речовину для власного вживання без мети збуту. Після цього, ОСОБА_4 поклав дану психотропну речовину до лівої зовнішньої кишені штанів, в які був одягнений та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, о 17:00 год., ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції в порядку статті 298-2 КПК України, за адресою: АДРЕСА_3 , та в ході обшуку у ОСОБА_4 у лівій кишені штанів виявлено та вилучено зіп-пакет, в якому знаходилися 3 (три) зіп-пакети з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору в кожному.

Відповідно до висновку експерта, надані на дослідження порошкоподібні речовини білого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Загальна маса амфетаміну в речовинах складає 1,682 г.

Амфетамін, згідно Списку № 2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці № II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року за № 770 (із змінами та доповненнями, внесеними згідно Постанов Кабінету Міністрів України) є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Маса амфетаміну від 1,5 до 15,0 г і більше згідно таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01 серпня 2000 року, є великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, у великих розмірах тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, вказавши, що психотропну речовину придбав для власного вживання без мети збуту. У вчиненому розкаявся, зазначив, що активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, шляхом повідомлення усіх обставин вчиненого. Крім того, зазначив, що у 2022 році добровільно за власним бажанням мобілізувався до лав Збройних Сил України, є учасником бойових дій та в подальшому має намір долучитися до лав ЗСУ для продовження служби. Вказав, що вживати психотропні речовини амфетамін розпочав під час перебування на передовій позиції, що знаходиться на лінії зіткнення з ворогом. Наразі, перебуває у військовому резерві, так як утримує трьох неповнолітніх дітей та дружину, яка не працює й перебуває також на його утриманні, просив суд дати можливість йому виправитись і призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, а саме штраф. Також, зазначив, що наразі працює неофіційно та має середньомісячний дохід у розмірі 9 000 грн. При цьому, запевнював суд, що висновки для себе зробив та в подальшому подібного не вчинятиме.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців. Вирішити питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України та судові витрати на підставі ст. 124 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичних обставин справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Оцінюючи докази зібрані та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні незаконного придбання та незаконного зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, у великих розмірах доведена поза розумним сумнівом та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з такого.

Згідно з положеннями статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані про особу винуватого, який має середню освіту, працює неофіційно кінологом та має середньомісячний заробіток близько 9 000 гривень, утримує трьох неповнолітніх дітей та дружину, яка не працює, є учасником бойових дій, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, відсутність потерпілих.

Суд на підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь обвинуваченого у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини та наявність статусу багатодітного батька.

Обставиною, що обтяжує покарання згідно з ст. 67 КК України суд визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого та конкретних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в межах санкції статті, що йому інкримінують, яке дорівнює його мінімальній межі.

Призначене ОСОБА_4 покарання, у виді штрафу у вказаному розмірі є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є домірним скоєному і відповідає меті покарання.

Суд звертає увагу, що судом враховано, що ОСОБА_4 засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, у зв`язку з чим на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з огляду на положення ч. 3 ст. 72 КК України його слід виконувати самостійно.

Обираючи вказаний вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить насамперед з того, що позбавлення чи обмеження прав і свобод обвинуваченого, у формі фізичної ізоляції від суспільства не є необхідним у цій конкретній справі для захисту суспільства та задоволення почуття обурення й справедливості потерпілого, і суспільства в цілому, виходячи зі ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 , його характеру та конкретних обставин вчинення.

Більше того, потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні та відповідно шкода не завдана.

Звідси, виходячи, з пануючої нині ієрархії загальнолюдських цінностей цілком виправданим є застосування обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штраф, що повною мірою узгоджується з соціально-відновлювальною та запобіжною функціями покарання, які спрямовані на відновлення особистості з правослухняною поведінкою та запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує, згідно з ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 369, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 2 000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з огляду на ч. 3 ст. 72 КК України вирок Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2024 року щодо ОСОБА_4 , яким його визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн 12 (дванадцять) коп. за проведення Київським НДЕКЦ МВС України судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/47150-НЗПРАП від 19 серпня 2024 року.

Речові докази: спецпакет Київського НДЕКЦ МВС України № 3598844, в який поміщено порошкоподібна речовина білого кольору, які містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 1,682 г, який передано на зберігання до камери схову Бучанського РУП ГУНП в Київській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1