Житомирський апеляційний суд
Справа №283/1601/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/779/24
Категорія ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0004764 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок суду в частині призначення покарання та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Вважає, що судом першої інстанції при постановленні вироку належним чином не було враховано тяжкість вчиненого кримінального проступку, дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, неофіційно працює, є несудимим, має на утриманні неповнолітню та малолітню дитину, а також наявність пом`якшуючих обставин : щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_8 наступі обов`язки протягом пробаційного нагляду: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1434,00 грн., пов`язані з залученням експерта.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, ОСОБА_8 , у вересні 2023, точні час та дата органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в лісовій посадці поблизу м. Малина, знайшов на землі паперовий згорток, в середині якого знаходилася рослинна речовина зеленого кольору -канабіс.

Розуміючи, що у вказаному паперовому згортку міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту.

З цією метою, ОСОБА_8 помістив до правої кишені куртки, в яку був одягнутий, вищезазначений згорток, таким чином незаконно придбав шляхом знахідки особливо небезпечний засіб, обіг якого заборонено -канабіс, для власного вживання, без мети збуту та переніс його до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

В подальшому, в період часу з 23 години 34 хвилини 04.11.2023 по 01 годину 05 хвилин 05.11.2023 під час проведення обшуку працівниками поліції виявлено та вилучено в квартирі за місцем проживання ОСОБА_8 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 5,66 г, який згідно списку №1 таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, який обвинувачений незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Своїми діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції на підставі ч.2 ст. 382 КПК України за письмовою згодою учасників судового провадження, розглянув обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в умисних діях, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України кваліфіковані правильно.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч.2 ст.409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції не повністю дотримався вимог зазначеного закону.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також суд першої інстанції врахував те, що обвинувачений офіційно не працює, стабільного джерела доходу не має, а тому покарання у виді штрафу чи виправних робіт призначити йому неможливо, а тому дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду, яке буде достатнім для досягнення цілей покарання, передбачених ст.50 КК України.

Проте, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції і вважає, що в даному кримінальному провадженні, з урахуванням принципу індивідуалізації та даних про особу обвинуваченого, наявні правові підстави для призначення більш м`якого покарання, а ніж було обрано місцевим судом.

Так, на думку колегії суддів, призначаючи ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції не надав належної оцінки даним про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2019 року народження (а.п.92-93), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п.97), на даний час працевлаштований з 25.09.2024 на посаді водія в ПП « ОСОБА_9 Наш стиль» згідно довідки від 08.10.2024, пройшов ВЛК та чекає відправку до військової частини для проходження служби в лавах ЗСУ за мобілізацією, що підтверджується документами, виданими Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За таких обставин, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме : щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.309 КК України, у виді штрафу в дохід держави.

Саме таке покарання на переконання колегії суддів буде відповідати меті покарання, передбаченої ч.2 ст.50 КК України.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 01 липня 2024 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Судді :