Справа № 944/5327/24
Провадження №1-кп/944/1187/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт з угодою про примирення між обвинуваченим та потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2024 року за № 0000644, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залужжя Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою освітою, не працює, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, відповідно до вироку Яворівського районного суду Львівської області № 944/4778/23 від 06.11.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та неодноразово притягнутим, а саме: Яворівським районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно своєї матері ОСОБА_5 з якою він проживає, систематично протягом серпня 2023 - вересня 2024 року чинив психологічне та фізичне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , перебуваючи на місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом систематичних погроз фізичною розправою та нецензурними висловлюваннями на її адресу, ображаючи її честь та гідність, завдаючи їй удари, чим спричинив психологічні та фізичні страждання ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи особою раніше засудженою за вчинення домашнього насильства, незважаючи на вжиті заходи, діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу в фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, 01.09.2024, близько 13:00 год. перебуваючи за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 в черговий раз вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 : а саме: словесно ображав потерпілу нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, залякував, завдавав удари, що не призвели до тілесних ушкоджень, проте завдали фізичного болю та психологічних страждань.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_5 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

12 листопада 2024 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про примирення відповідно до ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України.

В угоді про примирення сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Так, згідно з угодою про примирення ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про примирення сторони також узгодили призначення підозрюваному покарання за ст. 126-1 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт строком 150 годин.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні угоди між потерпілим та обвинуваченим дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просив угоду про примирення затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. При цьому, пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку, ст. 126-1 Кримінального кодексу України. Також вказав, що угоду уклав добровільно.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримала зазначену угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, пояснив що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, суд дійшов такого висновку.

Судом з`ясовано та перевірено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 126-1 Кримінального кодексу України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань та погіршення якості життя ОСОБА_5 , відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ст. 126-1 Кримінального кодексу України.

Зміст угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідає вимогам, встановленим ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між потерпілим та підозрюваним угода про примирення підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Як обставину, яка відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину повторно.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, є призначення йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт строком 150 годин.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 349, 394, 471, 473, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 12 листопада 2024 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 вересня 2024 року за № 0000644, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1