Провадження №: 1-в/755/637/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі судді ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за поданням Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у м. Києві та Київській області про приведення вироку у відношенні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» установив :

згідно ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 статті 74 КК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами […] 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В цьому випадку, до суду надійшло вказане подання до якого додано, як зазначено у супровідному листі, вирок (йдеться про судове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року у справі №756/3599/23).

Однак, такий вирок доданий у копії, яка не є завіреною.

Верховний Суд у справі № 160/7887/18 вказує, що для аналізу питання завірення документів у копіях слід брати до уваги, що під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Отже, в цьому випадку, відсутність на копії напису про її засвідчення дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

Також, у поданні вказується, що у них на виконанні перебуває вирок Оболонського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року у справі №756/3599/23, однак жодних доказів цьому до нього не додано.

Водночас, така засада кримінального провадження як змагальність сторін, визначена ст. 22 КПК , передбачає самостійне обстоювання учасниками кримінального провадження їхніх правових позицій. Таке обстоювання полягає не лише у повідомленні суду своєї позиції та її належній аргументації, а й у доведенні відповідними засобами доказування певних обставин чи фактів, на яких вона ґрунтується.

Кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд ухвалювати рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК, що є ознакою обґрунтованості судового рішення (ч. 3 ст. 370 КПК). А тому, при оцінці питання дотримання правил підсудності, визначених ч. 2 ст. 539 КПК, Суд не може покладатися виключно на повідомлення учасника провадження щодо певних обставин, тобто презюмувати їх достовірність.

Отже, Суд констатує, що з доданих до подання матеріалів не можливо встановити факт того, що, в силу ст. 537, 539 КПК, воно підлягає розгляду цим місцевим судом, адже відсутні докази того, що даний суд є місцевим суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, апріорі до звернення не додано вироку (відсутність на наявній копії напису про її засвідчення дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку).

Окрім того, у поданні заявник просить врегулювати питання приведення вироку у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

Однак, в силу ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи положення ч. 3 ст. 26, ч. 2 ст. 74 КК, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК, у зверненні має бути чітко вказано конкретну вимогу. У випадку, коли заявник просить суд «врегулювати питання відповідно до вимог закону», така вимога є недостатньо конкретною. Для успішного розгляду подання, вона повинна містити чітке прохання, наприклад, звільнити засудженого від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Тому, Суд зауважує, що зазначене звернення містить недостатньо чітку вимогу, що є серйозним недоліком. Замість загального формулювання «врегулювати питання відповідно до вимог закону», у поданні повинно міститися конкретне прохання, яке ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Відповідно для розгляду заяви, її формулювання має бути скориговано, щоб відповідати вимогам процесуального закону.

Дії суду у разі, коли звернення подане з порушенням порядку визначеного ст. 26, 537, 539 КПК не регламентуються, тож Суд, враховуючи положення ст. 7, ч. 6 ст. 9 КПК, вважає доречним повернути його особі, яка його подала.

За таких обставин, Суд приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню з роз`ясненням заявнику права відповідного звернення з тотожним клопотанням до суду визначеного п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 26, 369-372, 376, 537, 539 КПК України Суд постановив :

подання - повернути заявнику.

Роз`яснити право звернення з клопотанням про звільнення від покарання за діяння, караність якого законом усунена, згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.

С у д д я ОСОБА_1