У Х В А Л А

Іменем України

15.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про приведення вироків відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у відповідність до чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ) відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав, просив вважати засудженого таким, що відбув покарання за вироком від 09.09.2022 у зв`язку з усуненням караності діянь, за які особу засуджено.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, перестало бути кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 11.10.2022.

За даним вироком ОСОБА_3 вчинив два епізоди крадіжки майна, а саме: 18.07.2022 на суму 1 000 грн та 19.07.2022 на суму 1 849,67 грн.

Зазначені епізоди підлягають декриміналізації та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 8 (вісім) місяців. Вирок набрав законної сили 10.02.2023.

За вказаним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 21.10.2022 на суму 74 500 грн, який не підлягає декриміналізації, оскільки розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Водночас за даним вироком ОСОБА_3 слід вважати засудженим до 5 років 6 місяців позбавлення волі з виключенням посилання на ст. 71 КК України, оскільки від відбування покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2022, який став підставою застосування 71 КК України, засуджений підлягає звільненню у зв?язку з декриміналізацією вчиненого діяння.

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01.03.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців. Вирок набрав законної сили 03.04.2023.

За даним вироком ОСОБА_3 засуджений за кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, яке є кримінально караним, не підлягає декриміналізації, підстави для звільнення від відбування покарання за вказаним вироком відсутні.

Вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06.06.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 (вісім) років. Вирок набрав законної сили 03.10.2023.

За даним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна, а саме: 20.02.2023 на суму 5066,33 грн, який не підлягає декриміналізації, оскільки розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Початок строку покарання 01.03.2023, кінець 01.03.2031.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З огляду на наведене, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 у розмірі 2 481 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023 у розмірі 2 684 грн.

Враховуючи викладене, оскільки згідно з вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2022 ОСОБА_3 здійснив крадіжки майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, що відповідно до Закону № 3886-ІХ не є кримінально-караним діянням на даний час, тому суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до вироків Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2023 та 06.06.2023 ОСОБА_3 здійснив крадіжки майна на суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, тобто вчинені ним діяння, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не підпадають під декриміналізацію, оскільки є кримінально-караними.

Остаточно призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом частвкового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01.03.2023 за сукупністю злочинів, залишається незмінним та приведення у відповідність до чинного законодавства не потребує.

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Привести вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2023 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09.09.2023 покарання за ч. 4 ст. 185, ст. ст.75, 76 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

За вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10.01.2023 ОСОБА_3 вважати засудженим до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з виключенням з вироку посилання на ст. 71 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06.06.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 8 (вісім) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати відповідно до вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 01.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя