Справа № 239/376/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000659 від 12.06.2018 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братолюбовка, Долинського району, Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.02.1997 року Новогродівським міським судом Донецької області за ст.140 ч.2 КК України (в ред.1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку;

- 27.01.1998 року постановою Новогродівського міського суду Донецької області відстрочка скасована, направлений в місця позбавлення волі для відбуття покарання;

- 11.08.1998 року Новогродівським міським судом Донецької області за ст.101 ч.1, ст.206 ч.2 (в ред.1960 року), в силу ст.42 КК України (в ред.1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільнений 21.08.2001 року, згідно Закону України «Про амністію»;

- 04.11.2005 року Новогродівським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 13.09.2007 року умовно- достроково на 11 місяців 28 днів;

- 30.04.2010 року Димитрівським міським судом Донецької області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від покарання умовно-достроково 03.04.2012 року на 11 місяців 12 днів згідно постанови Ждановського міського суду Донецької області від 26.03.2012;

- 10.04.2014 Новогродівським міським судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 14.03.2016 року згідно постанови Кіровського міського суду м. Донецька умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 6 днів;

- 29.01.2018 Новогродівським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 14.06.2021 року на підставі постанови Селидівського міського суду Донецької області умовно - достроково на 1 рік 1 місяць 1 день;

- 20.03.2023 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 07.11.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст.185 ч.4 КК України, з урахуванням ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно до вироку Дніпровського апеляційного суду від 21.02.2024 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.11.2023 скасовано, виключено з резолютивної частини вироку вказівку щодо рахування строку покарання з моменту затримання, в порядку виконання вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2023 року строк відбуття покарання рахувати з 07 листопада 2023 року. В іншій частині вирок залишено без змін;

- 06.05.2024 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 4, ст.263 ч.1, з урахуванням ст.70 ч.ч.1,4 КК України до 6 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим, останній раз Новогродівським міським судом 29.01.2018 року за ст., 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, в порушення Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», який забороняє громадянам мати у власності вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу, вчинив незаконне поводження з вибуховими речовинами, а саме: носіння, зберігання і придбання вибухових речовин при наступних обставинах:

11 червня 2018 року, в денний час, точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на териконі «Шахти № 2 Новогродівська», яка розташована у АДРЕСА_2 , точного місця не встановлено, знайшов предмет схожий на гаранту Ф-1. ОСОБА_4 , розуміючи, що зазначений вище предмет відносяться до вибухових речовин, діючи умисно, незаконно взяв вищевказану гранату Ф-1 та переніс її за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав у своїй сумці.

Так, 12 червня 2018 року, ОСОБА_4 , вийшов із дому, взявши з собою сумку з вибуховою речовиною, а саме гранатою Ф-1 та направився до терикону «Шахти № 2 Новогродівська», яка розташована у АДРЕСА_2 для збору металолому.

В цей же день, 12 червня 2018 року о 18.00 годині на териконі «Шахти №2 Новогродівкська» у ОСОБА_4 в ході огляду місця події в сумці було виявлено і вилучено гранату Ф-1, яка згідно висновку судової вибухово- технічної експертизи № 2/21-121 від 27.06.2018 року є корпусом оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджений вибуховою речовиною, корпус є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці). Конструктивно передбачено спорядження корпусу гранати типу Ф-1 вибуховою речовиною групи бризантних нормальної потужності - тротилом, вагою 50-56 грам. Вибухове спорядження корпусу гранати Ф-1 до вибуху придатне.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 11 червня 2018 року, на териконі «Шахти № 2 Новогродівська», знайшов предмет схожий на гаранту Ф-1. Взяв вищевказану гранату та переніс її додому, де зберігав у своїй сумці. На наступний вийшов з дому та взяв з собою сумку в якій знаходилась граната та пішов до «Шахти №2». Де на териконі «Шахти №2» у нього в сумці було виявлено і вилучено вказану гранату. В скоєному розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням даних про його особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра він не перебуває, раніше неодноразово судимий. За місцем мешкання характеризується негативно. Не одружений.

Обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищенаведені обставини, наведені дані про особу ОСОБА_4 , та приходить до переконання, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 263 КК України (в ред. Закону №5064-VI від 05.07.2012), оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було притягнуто до кримінальної відповідальності 29.01.2018 за ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, 20.03.2023 за ст. 185 ч. 4 КК України до 5 років позбавлення волі, 07.11.2023 за ст.185 ч.4, з урахуванням ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, 06.05.2024 за ст. 185 ч. 4, ст.263 ч.1, з урахуванням ст.70 ч.ч.1,4 КК України до 6 років позбавлення волі, підстави для закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України відсутні.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, а саме за сукупністю кримінальних правопорушень, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи, що вказаний злочин ОСОБА_4 вчинив до винесення вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року, яким він засуджений до 6 років позбавлення волі, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України суд призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, та застосовує принцип поглинення менш суворого покарання, більш суворим.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової експертизи №2/21-121 від 27.06.2018 у розмірі 1144 грн. 00 коп. на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 615 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України ( в ред. Закону №5064-VI від 05.07.2012) та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2024 року, яким він засуджений до 6 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку у вказаному кримінальному провадженні відповідно до вимог ч.4 ст. 374 КПК України, а саме з 21 листопада 2024 року, зарахувавши в строк відбуття покарання частково відбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2024 року, тобто з 14 липня 2023 року по 21 листопада 2023 року включно.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати по проведенню судової експертизи №2/21-121 від 27.06.2018 у розмірі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири гривні 00 копійок) 00 коп. на користь держави.

Речові докази: уламки корпусу оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, виготовленої промисловим (заводським) способом, які передано на зберігання до камери речових доказів Селидівського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція №974) знищити.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1