Справа № 308/5216/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000133 від 15.03.2024 року,

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Черкаси, Черкаської області, мешканця АДРЕСА_1 , з спеціалізованою середньою освітою, не одруженого, ФОП, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що 15 березня 2024 року, близько 11 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «BMW» моделі «120і» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Головній в напрямку перехрестя з вулицею Нова, що в межах населеного пункту с. Шенборн, Мукачівського району, на відрізку ділянки автодороги, неподалік будинку під АДРЕСА_2 , де дорога вкрита асфальтобетоном має по одній смузі руху у напрямку кожному напрямку, а також заокругленість праворуч по руху автомобіля, діючи всупереч вимог п.п.1.10 в частині поняття «безпечна швидкість», 2.3 «б», 10.1., 12.1, Правил дорожнього руху України, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, будучи самовпевненим та самонадіяним, нехтуючи особистою безпекою та безпекою пасажира, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, при виборі безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, чим не забезпечив безпеку дорожнього руху, не втримав керований ним автомобіль у межах своєї смуги руху, в наслідок чого у стані некерованого заносу втратив керованість автомобіля, в результаті чого виїхав на ліве узбіччя з послідуючим з`їздом у кювет, де відбулось перекидання транспортного засобу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди: згідно висновку судово-медичної експертизи пасажир ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження виді стискання нервових корінців та сплетень при інших дорсопатіях, закритої хребетно-спінальної травми, компресійно вибухового перелому тіла 11 -го грудного хребця з антеролістезом, вивихом хребців з формуванням нестабільності та субтотальним стенозом спінального каналу. Нижньої параплегії. Забій спинного мозку на рівні 11-го грудного хребця. Вказані тілесні ушкодження є небезпечними для життя в момент їх спричинення на підставі п.2.1.3. (з) Правил судово - медичного вивчення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які ОСОБА_7 отримала в результаті дорожньо транспортної пригоди. Невиконання водієм ОСОБА_4 вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, внаслідок яких потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 , у встановленому ст. ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України порядку повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В клопотанні зазначено про існування обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також існування ризиків, зокрема того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення притягнення до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, в якому він обґрунтовано підозрюється, а також впливати на учасників кримінального провадження, задля зміни показів, наданих ними слідству, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив про застосування щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Надав письмові заперечення.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №00000133 від 15.03.2024, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри в інкримінованому підозрюваному кримінальному правопорушенні, слідчим до клопотання додано ряд доказів, зокрема така підтверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою до нього від 15.03.2024, протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 19.07.2024 року, висновком інженерно транспортної експертизи від 06.05.2024 року, висновком судово авто технічної експертизи технічного стану автомобіля від 14.05.2024, висновком судово- медичної експертизи, та іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_4 до злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема свідків та потерпілого, знайшов своє підтвердження, оскільки перебуваючи на волі, або без відповідних процесуальних обов`язків, покладених на нього судом, ОСОБА_4 може чинити психологічний тиск на таких, або ж їх родичів, в тому числі й шляхом вмовлянь, погроз або підкупу, з метою зміни даних ними слідству показів, що зрештою утруднить встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні. Аналогічним чином зможе впливати на експертів та спеціалістів, які залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення експертних досліджень.

При цьому слідчий суддя вважає недоведеним ризик можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, зокрема шляхом виїзду за кордон, так як у зв`язку з введенням воєнного стану в України для чоловіків віком від 18 до 60 років наявні обмеження щодо виїзду за кордон.

Більш того ОСОБА_4 має зареєстроване та фактичне місце проживання, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні необережного злочину, що значно мінімізує ймовірність настання такого ризику.

В рішенні у справі «Лабіта проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, на думку слідчого судді, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 визначено до 07 грудня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень

Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищеперерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці й визначено до 07 грудня 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №00000133 від 15.03.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1