Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/3427/24
Провадження № 1-в/553/432/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаним клопотанням про умовно-дострокове звільнення, яке мотивує тим, що вироком Кропивницького апеляційного суду від 07.04.2021 він визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання в порядку ст.ст. 70,71 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Посилаючись на те, що за період відбування покарання в місцях позбавлення волі він характеризується добре, за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має заохочення, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, у відносинах з іншими засудженими неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив і глибоко розкаюється прохає звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк.

В судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав та прохав звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, оскільки родина потребує його допомоги.

Захисник засудженого повністю підтримав заявлене клопотання, з підстав, що у ньому викладені.

Представник установи відбування покарання клопотання засудженого підтримав. Пояснив, що за час відбування покарання в Полтавській ВК № 64 ОСОБА_5 двічі заохочувався, весь час працевлаштований, позитивно характеризується, стягнення є погашеними, тому адміністрація вважає, що засуджений став на шлях виправлення.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечила, посилаючись на відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого. Наголосила, що засуджений за час відбування покарання п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, тому вважає, що мета покарання не досягнута.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали та особову справу засудженого, суд зазначає про наступне.

Вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.11.2019 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та йому призначено покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком колегії суддів Кропивницького апеляційного суду від 07.04.2021, вирок Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області стосовно ОСОБА_5 було скасовано у частині призначення покарання. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України у виді 4 років позбавлення волі. ОСОБА_5 взято під варту в залі суду та строк відбування покарання відраховано з моменту взяття під варту з 07.04.2021.

За постановою Верховного Суду від 07.12.2021, касаційну скаргу захисника залишено без задоволення, а вирок Кропивницького апеляційного суду від 07.04.2021 без змін.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема, - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув, визначений цією нормою строк покарання.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для застосування такого звільнення.

Умовно-дострокове звільнення має важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України. При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як визначено статтею 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» роз`яснив про необхідність під час розгляду даного питання ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як убачається з приєднаних до справи матеріалів та матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_5 прибув до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№64)» 24.01.2024, початок строку відбування покарання відраховано з 07.04.2021, кінець строку покарання 07.04.2025, попередньо утримувався у Кропивницькому слідчому ізоляторі з 07.04.2021, та Арбузинській ВК № 83 з 27.05.2021.

Згідно із наданою характеристикою засудженого ОСОБА_5 , останній за період перебування у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» вимог режиму не порушував, за час відбування покарання в ДУ «Арбузинська виправна колонія (№83)» характеризувався негативно, за порушення вимог режиму п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі двічі був поміщений до ДІЗО, стягнення є погашеними, адміністрацією не заохочувався.

З 24.01.2024 засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)». Характеризується задовільно, вимог режиму не порушував, під впливом виховних заходів змінив свою поведінку на кращу, має два заохочення, до праці ставиться задовільно, у взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, спальне місце намагається утримувати у чистоті, має охайний зовнішній вигляд.

Згідно із наданою характеристикою, ОСОБА_5 двічі (15.05.2024 та 15.08.2024) був заохочений у виді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Також за час відбування покарання рішеннями дисциплінарної комісії засуджений п`ять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 17.05.2022 у виді догани за зберігання заборонених предметів; 10.08.2022 у виді суворої догани за зберігання хлібної закваски; 06.09.2022 у виді суворої догани за перешкоджання проведенню обшуку; 27.09.2022 у виді поміщення в ДІЗО за зберігання заборонених предметів; 13.10.2023 у виді ДІЗО за зберігання заборонених предметів.

Згідно з оцінкою ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик визначено як середній. Також як середній оцінений ризик ймовірної небезпеки для суспільства.

Рішеннями комісії виправної колонії від 10.04.2023 у зміні умов тримання за відбуттям 1/2 строку покарання, а саме заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому в порядку ст.82 КК України відмовлено, як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення не раніше 07.12.2023. Рішенням комісії виправної колонії від 12.12.2023 у поданні матеріалів на умовно-дострокове звільнення було відмовлено як особі, яка не стала на шлях виправлення.

Також, за рішенням комісії виправної колонії від 10.03.2024 в переведенні до дільниці соціальної реабілітації засудженому було відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Згідно з характеристикою, в установі засуджений працевлаштований на виробничій дільниці № 2 по виготовленню металевих виробів.

Відомостей про працевлаштування засудженого за період 2021-2023 матеріали особової справи не містять та як пояснив засуджений за час перебування у слідчому ізоляторі та в Арбузинській ВК він не працював.

Відповідно до довідок від 14.05.2024 та 08.08.2024, засудженому ОСОБА_5 була нарахована заробітна плата виключно за березень, червень та липень 2024 року.

За поясненнями представника виправної колонії, ОСОБА_5 є працевлаштованим весь час відбування покарання у Полтавській ВК та в інші місяці залучався до праці на безоплатній основі.

Водночас, жодних відомостей про виконання засудженим у період з січня-лютого та квітня-травня, серпня-жовтня 2024 року робіт з благоустрою чи інших робіт на безоплатній основі матеріали особової справи не містять.

Окрім того, за наданою суду характеристикою, засуджений за час перебування у Полтавській ВК вимог режиму не порушував.

Водночас, як свідчать матеріали особової справи засудженого, 24.04.2024 ОСОБА_5 не вийшов на ранкову поіменну перевірку засуджених, за що, згідно з протоколом дисциплінарної комісії № 59 від 26.04.2024 за невиконання покладених обов`язків, порушення встановлених заборон, порушення установленого порядку відбування покарання, вимог режиму утримання було вирішено обмежитись бесідою.

Вирішуючи заявлене засудженим ОСОБА_5 клопотання, суд вказує, що згідно з положеннями ст.81 КК України, засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом, що свідчить про наявність передумови для розгляду питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

При цьому основним і вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

В основі висновку суду про виправлення засудженого має лежати аналіз даних про його поведінку та ставлення до праці за увесь період відбування покарання.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте застосування положень ст.81 КК України не є виправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_5 спостерігаються позитивні тенденції та останній стає на шлях виправлення, з травня 2024 отримує заохочення, однак поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом всього строку відбування покарання не була стабільною та послідовною, про що свідчить його характеристики, згідно з якими адміністрацією установи було визнано недоцільним застосування пільги в порядку ст.ст.100,101 КВК України, ст.82 КК України та застосування умовно-дострокового звільнення. Крім того, згідно із наданими матеріалами, до засудженого було п`ять разів застосовані стягнення, в тому числі двічі у вигляді поміщення до ДІЗО за зберігання заборонених предметів. Також 24.04.2024 засуджений допустив не вихід на поіменну перевірку, за що дисциплінарна комісія вирішила обмежитись бесідою. При цьому, відбуваючи покарання з 07.04.2021, засудженому нараховувалась заробітна плата лише за три місяці, а саме у березні, червні та липні 2024 року і відомостей про залучення його до робіт з благоустрою, інших робіт на безоплатній основі, суду надано не було.

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про відсутність об`єктивного виправлення засудженого та відомостей про його особу, ставлення до вчиненого злочину, праці та додержання вимог режиму, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення, з огляду на що заявлене ним клопотання задоволенню не підлягає. При цьому суд зазначає, що підтримання засудженим соціально корисних зв`язків із родиною має позитивний вплив на шляху до виправлення, однак стан здоров`я близьких осіб засудженого, наявність у нього дитини, не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя

Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1