490/9427/24 29.10.2024
н/п 1-кс/490/4210/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/9427/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, що проходить військову службу на посаді робітника підсобного господарства в/ч НОМЕР_1 , військове звання матрос, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, востаннє вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.02.2014 р. за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, звільненого 29.08.2018 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 2 роки 6 місяців 22 дні,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України, за наступних обставин.

Так, у жовтні 2024, але не пізніше 16.10.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувавав за місце свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з малолітньою донькою своєї співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у ОСОБА_4 , який знаходячись у вказаному місці, свідомо знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 з використанням своїх геніталій, та на задоволення статевої пристрасті, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де діючи умисно, протиправно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи цілеспрямовано та рішуче, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, користуючись відсутністю інших осіб у квартирі, покликав до себе малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій сказав роздягнутися, після чого ліг на ліжко та використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , в силу її малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому активний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої, можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, проти волі останньої, здійснив із нею вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталій.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст.152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Крім того, що у жовтні 2024, але не пізніше 16.10.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місце свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , разом з малолітньою донькою своєї співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, у ОСОБА_4 , який знаходячись у вказаному місці, свідомо знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітньою, враховуючи її зовнішній вигляд та малолітній вік, тобто усвідомлюючи те, що остання не досягла чотирнадцятирічного віку та не може об`єктивно сприймати те, що відбувається навколо неї, виник злочинний умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням своїх геніталій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 з використанням своїх геніталій, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, ОСОБА_4 , перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де діючи умисно, повторно, протиправно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи цілеспрямовано та рішуче, з метою задоволення своїх сексуальних потреб, користуючись відсутністю інших осіб у квартирі, покликав до себе малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого оголений ліг на ліжко та використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , в силу її малолітнього віку, відсутності специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв`язку з чим остання не могла чинити йому активний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи психологічний тиск, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілої, можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, проти волі останньої, вступив в статевий зв`язок, тобто ввів свій статевий орган в ротову порожнину малолітньої ОСОБА_8 , таким чином умисно вчинив дії сексуального характеру пов`язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням власних геніталій щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 6 ст.152 КК України як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, повторно.

Окрім цього, згідно з Постановою Верховної ради України від 17.06.1992 №2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян.

Крім того, підпунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

В першому пункті додатку № 1 Постанови Верховної Ради України №2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» зазначено, що зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України без дозволу органів внутрішніх справ.

Згідно з пунктами 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється: на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС. Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

В пункті 2 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 зазначено, що видача дозволів громадянам на придбання, зберігання та носіння зброї здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

Однак, в порушення зазначених вимог законодавства, ОСОБА_4 , у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці та в невстановлений час, незаконно придбав: корпус гранати типу «РГД-5» у кількості 1 шт., підривач типу УЗРГМ до РГД-5 із маркуванням 117-82 УЗРГМ-2 583, а в подальшому незаконно придбані предмети переніс до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 .

Після чого, 23.10.2024 в період часу з 13:31 год. по 16:27 год., в ході проведення санкціонованого обшуку, за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: корпус гранати типу «РГД-5» у кількості 1 шт., підривач типу УЗРГМ до РГД-5 із маркуванням 117-82 УЗРГМ-2 583, які відповідно до довідки УВТС ГУНП в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності відносяться до другої категорії вибухонебезпечності, які останній н езаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст.263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, не одружений, не має неповнолітніх дітей на утримані, тобто не має міцних соціальних зв`язків, що свідчить про те, що останній усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене, з метою її уникнення може переховуватись від органів досудового розслідування, крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , може незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні оскільки протягом тривалого часу проживав зі свідком ОСОБА_7 та її малолітною донькою - потерпілою ОСОБА_8 спільним побутом, а тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих йому злочинів, шляхом залякування, погроз та іншими способами може впливати на них, о свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а також на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень не визнав, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на тяжкий стан здоров`я підозрюваного та не можливість його утримання в умовах слідчого ізолятора.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного, його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відомості за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 263, ч. 6 ст. 152 КК України, 22.10.2024 р. внесено до ЄРДР за № 0001384.

23.10.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України, підтверджується даними:протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 22.10.2024 р.; протоколу допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 22.10.2024 р.; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 22.10.2024 р.; протоколу допиту спеціаліста ОСОБА_9 від 23.10.2024 р.; протоколу обшуку від 23.10.2024; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 23.10.2024 р.; довідок про наявність вибухонебезпечних матеріалів; висновку експерта №907 від 23.10.2024 р.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який неодружений, утриманців не має, до кримінальної відповідальності притягуться не вперше, постійного зареєстрованого місця проживання у м. Миколаєві не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у останнього, обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.152 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.152 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину відповідно до ст.12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавленням волі, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, володіє інформацією про місце проживання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_7 , оскільки проживав з ними разом протягом тривалого часу, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків та потерпілу, яка є малолітньою.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4, 6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України, тяжкість покарання, що може бути йому призначене в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, без визначення розміру застави, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, є на даній стадії кримінального провадження обґрунтованою.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 не встановлені.

Сам по собі той факт, що на даний час підозрюваний перебуває у лікувальному закладі на стаціонарному відділенні та має середній стабільний стан здоровя, не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням положень ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», згідно з якими медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 212/20525.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4,6 ст.152, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 21 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1