№ провадження 1-кп/646/1181/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001747 від 19.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка, Куп`янського району, Харківської області, громадянина Російської Федерації, не працюючого, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 в березні 2024 року, дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, під час прогулянки по лісній місцевості в с. Соболівка, в кущах знайшов 3 артилерійські снаряди та бойову частину пострілу РПГ.

В цей час та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на перенесення бойових припасів, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи вимоги п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.10.1992 №576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 №622 (зі змінами), переніс вищевказані предмети до фактично місця мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 та залишив їх зберігати, чим в порушення вищевказаних норм Закону вчинив придбання та зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

25.07.2024, в період часу з 11 год. 12 хв. до 11 год. 25 хв., в ході проведення обшуку, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено і вилучено: 3 артилерійські снаряди та бойову частину пострілу РПГ, які згідно висновку експерта №СЕ-19/121-24/21743-ВТХ від 01.08.2024, є двома осколково-фугасними 122 мм артилерійськими снарядами, які є зарядами вибухової речовини; шрапнельним 122 мм артилерійським снарядом, який є зарядом вибухової речовини; термобаричною гранатою ТВ-22М, що відноситься до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів).

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, зібраними матеріалами справи та необхідність призначення останньому покарання в межах санкції відповідної частини статті КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 4 роки, а також про можливість звільнення ОСОБА_3 від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Також прокурор просив вирішити питання речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо його не карати.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання, придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, непрацездатних та неповнолітніх осіб на утриманні не має, не неодружений, не працює, раніше не судимий.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України).

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення з використанням умов воєнного стану, думку прокурора, який вважав за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та зазначав про необхідність застосування положень ст. 75 КК України, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України та про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Згідно матеріалів кримінального провадження запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Питання доцільності зміни діючого запобіжного заходу на інший суд не розглядає з огляду на відсутність відповідних клопотань учасників процесу, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової вибухотехнічні експертизи № СЕ-19/121-24/21743-ВТХ від 01.08.2024 у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню: 3 артилерійські снаряди та бойову частину пострілу РПГ, які згідно висновку експерта №СЕ-19/121-24/21743-ВТХ від 01.08.2024, є двома осколково-фугасними 122 мм артилерійськими снарядами, які є зарядами вибухової речовини; шрапнельним 122 мм артилерійським снарядом, який є зарядом вибухової речовини; термобаричною гранатою ТВ-22М, що відноситься до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів) - знищити після набрання цим вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1