УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 суддя Солом`янського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного :

адвоката - ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Київ по вул. М.Кривоноса, 25, спільну заяву адвоката ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , тимчасово непрацюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2017 року народження, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , (справа №760/12369/24), яке відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи слідчого судді від 22.08.2024 передане на розгляд слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6

22.08.2024 у судовому засіданні захисники підозрюваного та підозрюваний заявили відвід слідчому судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , (справа №760/12369/24).

Так, за результатами протоколу автомотизованого розподілу судової справи між суддями у неавтоматичному режимі (відповідно до графіку чергувань суддів у робочі дні) від 22.08.2024 вказана заява про відвід передана на розгляд судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Захисники адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 звернулися із заявою про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , саме через наявність у них обґрунтованих сумнівів щодо безсторонності вказаного слідчого судді, адже слідча суддя відмовляється розглянути питання, про те, що ухвала про затримання з метою приводу вже втратила свою чинність. Крім того, стороні захисту не було надано часу для ознайомлення з вказаним клопотання про застосування запобіжного заходу. Також, не було задоволено клопотання сторони захисту про звільнення підозрюваного з спеціального приміщення.

Вказаний відвід захисники заявили безпосередньо в судовому засіданні 22.08.2024 року під час розгляду клопотання слідчим суддею усно та який відповідно зафіксований в журналі судового засідання.

В судовому засіданні захсиники та підозрюваний заявлений відвід підтримали, вважали за необхідне його задовольнити з наведених у ньому передумов.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заяви про відвід судді з огляду на відсутність на те передумов регламентованих ст. 75 КПК України.

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 будучи повідомленою про судове засідання, згідно вимог ст. 135 КПК України, не прибула, бажання приймати участь в судовому розгляді та надавати певні пояснення не виявила.

Вивчивши заяву захисників про відвід, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку сторін, приходжу до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. theUnitedKingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі ВеттштайнаWettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 08 квітня 2010 року, п.97).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Тобто, наведене вказує на те, що головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

При цьому, безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

В цій ситуації, із предмета та меж судового розгляду провадження, у якому заявлено відвід, не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість слідчого судді ОСОБА_6 щодо учасників провадження або обставин цієї справи, чи її необ`єктивність при її розгляді.

Не встановлено і інших підстав, передбачених статтями 75, 76 КПК, які б унеможливлювали розгляд клопотання вказаним слідчим суддею та викликали необхідність її відводу, як і інформації, яка б вказувала на те, що слідчий суддя ОСОБА_6 не є безсторонньою, адже особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного, як наслідок побоювання захисників та підозрюваного, що слідчий суддя є небезстороннім не можна вважати об`єктивно обґрунтованими.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями судді у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру не є підставою його відводу.

У справі № 826/14033/17 в ухвалі від 03.07.2019 року Верховний Суд сформував позицію про те, щонезгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07.09.2017 року № 46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

В ході цього розгляду, також не встановлено з боку слідчого судді ОСОБА_6 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, висловлені захисником доводи, які обумовлюють відвід слідчого судді, у супереч вимог ст.ст. 22, 26 КПК України, є неспроможними та сумнівними за своєю суттю, оскільки не "випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту", через що, вважаю заяву захисників про відвід за своєю суттю такою, що не ґрунтуються на вимогах ст.ст. 75, 76 того ж Кодексу, у зв`язку з чим остання не підлягає задоволення.

Керуючись ст. ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376, 416 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні спільної заяви адвоката ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1