УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду кримінальне провадження № 0000573 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, м. Володимира-Волинського, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, українця, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2015 за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 08 березня 2024 року в період часу з 18 год. 08 хв. по 18 год. 52 хв., в умовах воєнного стану, введеного згідно з Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України №49/2024 від 05.02.2024, який затверджено Законом України 06.02.2024 р. № 3564-IX "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 14.02.2024 року строком на 90 діб, перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», що належить ТОВ «Вигідна покупка», що знаходиться за адресою: вулиця Ковельська, буд. 197, м. Володимир, Володимирський район, Волинська область, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою заволодіння чужим майном, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з торгового стелажа Bluetooth навушники «X-Digital» вартістю 332 гривні 50 копійок; зарядний пристрій Power Bank «kIGo» вартістю 332 гривні 50 копійок; 2 упаковки манікюрних ножиць для нігтів загальною вартістю 165 гривень, 3 розкладних ножі загальною вартістю 72 гривні 50 копійок; топ жіночий з поролоном вартістю 157 гривень 50 копійок, чим спричинив ТзОВ «Вигідна покупка» майнову шкоду на загальну суму 1060 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 185 КК України, у зв`язку з прийняттям закону про декриміналізацію, оскільки сума викраденого становить 1060 гривень, що становить менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому дії ОСОБА_4 мають ознаки адміністративного правопрушення, передбаченого ст. 51КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо задоволення даного клопотання.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.01.2021 року по справі № 0306/7567/12, за загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Аналогічного змісту позиція Верховного Суду, висловлена у постанові від16.02.2021року посправі №345/3522/18.Колегія суддів ККС Верховного Суду погодилася з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності закриття кримінального провадження, оскільки висновок про відсутність у діях складу злочину, з огляду на ретроспективність юридичних наслідків декриміналізації, відповідає засаді законності. Водночас зазначено, що такі підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані із змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КпАП України.

Згідно з внесених змін до ст.51 КпАП України, дрібним викраденням чужого майна є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону дрібної крадіжкою, за яку передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2024 року становив 3028 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч.2 ст.51 КпАП України) становить 3028 гривень.

Враховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2024 році, становить 3028 гривень.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст.51 КпАП України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 своїми протиправними діями заподіяв майнову шкоду ТзОВ «Вигідна покупка» в сумі 1060 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян - 3028 гривню.

Оскільки вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, скоєне ним кримінальне правопорушення не підпадає на даний час під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 284, 479-2 КПК України, ст.ст., 3, 4, 5 КК України, суд,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Речовий доказ - оптичний диск з камер відеоспостереження залишити у матеріалах кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду

протягом 7 днів з дня її оголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1