Справа № 952/487/24
Провадження № 1-кп/626/229/2024
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2024 року м.Берестин (Красноград)

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючогосудді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Берестин (Краснограда), матеріали кримінального провадження за №0000145 від 10.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Слатине, Дергачівського району, Харківської області, українця, громадянина України, приватного підприємця ФОП «Волошко», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2018 між Зачепилівською селищною радою Зачепилівського району Харківської області в особі голови ОСОБА_5 та ТОВ «Іноваційно виробниче підприємство «АСПО-1» в особі директора ОСОБА_6 укладено договір на виконання будівельно-монтажних робіт «Будівництво майданчику зі штучним покриттям для мініфутболу на території парку по вул. Центральній смт. Зачепилівка Зачепилівського району Харківської області» від 22.12.2018 № 358. Вартість будівельних робіт згідно п. 2.1 договору складала 880 796, 40 грн. Вказана сума повністю перерахована Зачепилівською селищною радою Зачепилівського району Харківської області на розрахунковий рахунок ТОВ «Іноваційно виробниче підприємство «АСПО-1» 26.12.2018.

22.04.2019 між Зачепилівською селищною радою Зачепилівського району Харківської області в особі голови ОСОБА_5 та ТОВ «Іноваційно виробниче підприємство «АСПО-1» в особі директора ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1.

Відповідно до пункту 1 вказаної угоди, у зв`язку з неможливістю виконання робіт з погодних умов в січні лютому місяці 2019 року, сторони домовились внести зміни графіка (додаток № 2) до Договору № 358 від 22.12.2018 року, щодо зміни строку початку та закінчення робіт.

30.05.2019 між Зачепилівською селищною радою Зачепилівського району Харківської області в особі голови ОСОБА_5 та ТОВ «Іноваційно виробниче підприємство «АСПО-1» в особі директора ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 2.

Відповідно до пункту 1 вказаної угоди, у зв`язку зі збільшенням терміну улаштування двошарової основи зі щебню майданчика для мініфутболу, сторони домовились внести зміни графіка (додаток № 2) до Договору № 358 від 22.12.2018 року.

ОСОБА_4 , будучи фізичною особою підприємцем, діючи на підставі кваліфікаційного сертифікату інженера технічного нагляду серії АТ №006743, виданого 10.07.2017 Атестаційною архітектурно - будівельною комісією та зареєстрованим у реєстрі атестованих осіб 07.07.2017 № 2473, 23.09.2019 уклав з Зачепилівською селищною радою Зачепилівського району Харківської області в особі директора ОСОБА_5 договір № 009/05 (далі Договір) на здійснення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт по об`єкту «Будівництво майданчику зі штучним покриттям для мініфутболу на території парку по АДРЕСА_3 », відповідно до якого прийняв на себе зобов`язання (виконання) технічного нагляду за проведенням робіт на даному об`єкті.

Відповідно до умов цього Договору на ОСОБА_4 покладався обов`язок із здійснення перевірки наявності документів, які підтверджують якісні характеристики матеріалів, конструкцій. Виробів та обладнання, що застосовуються під час будівництва об`єкта (технічних паспортів, сертифікатів, документів. Що відображають результати лабораторних випробувань і т.п.), відповідності виконаних будівельно монтажних робіт, конструкцій, виробів, матеріалів і устаткування проектним рішенням, вимогам будівельних норм і правил, державних стандартів, технічних умов та інших нормативних документів, відповідності обсягів та якості виконаних будівельно монтажних робіт проектно-кошторисній документації, виконання підрядником вказівок та приписів, виданих за результатами технічного нагляду, державного архітектурно будівельного контролю та державного нагляду (п.3.3.1); вести облік обсягів прийнятих та оплачених будівельно-монтажних робіт, а також будівельно-монтажних робіт, виконаних з недоліками (п.3.3.2); проводити разом із працівниками підрядника огляд та оцінку результатів виконаних робіт, в тому числі прихованих, та конструктивних елементів (п.3.3.3); повідомляти підрядника про невідповідність виробів, матеріалів та обладнання вимогам нормативних документів (п.3.3.4); оформляти акти робіт, виконаних з недоліками (п.3.3.5); приймати участь у проведенні перевірок приймальною комісією обсягів та якості будівельно-монтажних робіт, органами державного нагляду та архітектурно-будівельного контролю (п.3.3.6.); виконувати інші функції, що пов`язані з технічним наглядом на відповідному об`єкті (п.3.3.7).

Частиною 3 ст. 18 КК України визначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Отже за вказаним договором ОСОБА_4 був наділений органом державної влади Зачепилівською селищною радою Зачепилівського району, Харківської області, спеціальним повноваженням на здійснення технічного нагляду, під час якого також наділявся передбаченим «Порядком здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури», затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 № 903 повноваженнями, що полягали в здійсненні організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а отже, ОСОБА_4 є службовою особою за спеціальним повноваженням.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999, будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Статтею 11 Закону України № 687-XIV від 20 травня 1999 року «Про архітектурну діяльність» передбачено, що технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають кваліфікаційний сертифікат.

Згідно з п. 6 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 № 903, особи, що здійснюють технічний нагляд, мають право вимагати від підрядника виконання робіт відповідно до проектно кошторисної та технічної документації, дотримання вимог нормативних документів щодо порядку виконання і прийняття робіт, зупинення робіт у разі застосування матеріалів, деталей, конструкцій та виробів, які не відповідають вимогам нормативних документів.

Згідно з ч. 7 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011, технічні умови є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до технічних умов можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про будівельні норми» від 05.11.2009, у разі якщо у будівельних нормах є посилання на стандарти, то ці стандарти є обов`язковими до застосування.

Також п. 76 постанови КМУ від 01.08.2005 № 668 передбачено, що роботи та матеріальні ресурси, що використовуються для їх виконання, повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів у галузі будівництва, проектній документації та договору підряду.

Інженер технічного нагляду, ОСОБА_4 маючи спеціальні знання, в період часу з 15.05.2019 по 13.08.2019, перебуваючи на об`єкті будівництва «Будівництво майданчику зі штучним покриттям для мініфутболу на території парку по АДРЕСА_3 », усвідомлюючи надані йому повноваження та будучи обізнаним про свої права та обов`язки, діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, неналежно виконуючи свої службові обов`язки, які на нього покладені, через несумлінне ставлення до них та маючи реальну можливість виконати їх належним чином як того вимагають інтереси служби, не перевірив відповідність обсягів та якості виконаних будівельно-монтажних робіт проектно-кошторисній документації на вказаному об`єкті та не проконтролювавши належним чином дотримання підрядною організацією ТОВ «Іноваційно виробниче підприємство «АСПО-1» під час будівництва умов, передбачених Державними будівельними нормами і правилами України, підтвердив факт виконання робіт, підписавши та завіривши своєю печаткою акт виконання робіт до змісту якого включений перелік та обсяги робіт, які фактично не виконувалися та матеріали які не застосовувались, а саме: акт № 1 приймання виконаних робіт форми КБ-2в за липень 2019 на загальну суму 880 796,40 грн по об`єкту «Будівництво майданчику зі штучним покриттям для мініфутболу на території парку по АДРЕСА_3 ».

13.08.2019 підписаний акт виконаних робіт Зачепилівською селищною радою Зачепилівського району Харківської області був поданий до УДКС в Зачепилівському районі, щоб закрити дебіторську заборгованість по платіжному дорученню № 2764 від 22.12.2018. Відповідно до якого на рахунок ТОВ «Іноваційно виробниче підприємство «АСПО-1», було перераховано бюджетні кошти в сумі 880 796,40 грн.

Таким чином, згідно висунутого обвинувачення ОСОБА_4 своїми діями обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а саме як службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , заявив клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а дане кримінальне провадження закрити.

На обґрунтування клопотання захисник зазначив, що відповідно до змісту ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули 5 років - у разі вчинення нетяжкого злочину. Злочин, який йому інкриміновано, згідно статті 12 зазначеного кодексу відноситься до нетяжких злочинів, і з моменту його вчинення на даний час минуло більше 5 років.

Крім того, після роз`яснення судом всім учасникам процесу підстав та умов звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а також положень ст.ст.285-288 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що добре розуміє суть пред`явленого йому обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, своє право заперечувати проти цього та проти закриття провадження у справі з цих підстав, чим фактично і беззастережно підтвердив суду свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, про що підтвердив це також письмово. При цьому на підстав ст.63 Конституції України, будь-які покази чи пояснення, надавати відмовився.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання та закриття кримінального провадження згідно положень ст.49 КК України, оскільки вважав його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Від представника потерпілого до суду надійшла заява про проведення підготовчого розгляду без їх участі.

Заслухавши думку сторін та дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження документи, у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про можливість задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Згідно з п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, за умови, що обвинувачений не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності.

Якщо кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом, а сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч.4 ст.286 КПК України).

Правилами ч.3 ст.288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Однією з підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є закінчення установлених ст.49 КК України строків давності.

Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, то судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі частини 5 статті 74, статті 49 КК звільняє від нього засудженого.

Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до статті 49 КК. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження, вбачається наступне.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в період з 22.12.2018 року по 13.08.2019 року вчинив інкримінований йому злочин за ч.2 ст.367 КК України, який відповідно до ст.12 КК України класифікується як нетяжкий злочин.

Відповідно до положень ч.4 ст.12 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією ч.2 ст.367 КК України передбачено максимальне у виді позбавленням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України, є нетяжким злочином.

Як слідує з п.3) ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту це 13.08.2019 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника та обвинуваченого, сплило більше 5 років, тобто закінчився 5-ти річний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 від явки до органів слідства, прокурора та суду він не ухилявся та не переховався, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

У правовому висновку, сформульованому у Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 (справа № 462/2762/14, провадження № 51-1241км18), зазначається, що за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

При цьому вищенаведені норми щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є імперативними, тобто такими, що виражають в категоричних розпорядженнях держави чітко позначені дії й не допускають ніяких відхилень від вичерпного переліку прав і обов`язків суб`єктів, прямо наказуючи правила поведінки. Крім того, в разі прийняття такого рішення чинним законодавством не закріплена обов`язковість дослідження доказів по справі та встановлення винуватості особи в інкримінованому злочині. Вказана позиція національного законотворця збігається з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до рішення якого у справі «Грабчук проти України» від 21.09.2006 року, у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з вищевикладеного, за змістом статей 284-288КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, що повністю наявні в даній ситуації при розгляді заявленого клопотання.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин за яким обвинувачується останній є злочином невеликої тяжкості, та з моменту скоєння злочину минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника та обвинуваченого про його звільнення її від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання та звільнити овинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.2 ст.367 КК.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Речові докази по справі відсутні.

Згідно викладеного, керуючись ст.ст.128, 174, 284-288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000145 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10.12.2020 року закрити.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити всім учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя