Номер провадження: 11-сс/813/979/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2024 року, в кримінальному провадженні №0001479 від 29.11.2023 року, стосовно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Сонячний Долгомостовського району Красноярського краю Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, працюючого головою виробничого кооперативу «ЕКОЛОГІЯ» (код ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239, ч.3 ст.382 КК України,

встановив:

СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001479 від 29.11.2023 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.239, ч.3 ст.382 КК України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням установлено, що положеннями ч. 1 ст. 129-1 Конституції України визначено, що Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з положеннями ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_9 на підставі рішення загальних зборів Виробничого кооперативу «ЕКОЛОГІЯ» (Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Салгани, вул. Шабська, 41, ) від 28.12.2018 року №7 обрано головою виробничого кооперативу. На підставі наказу від 28.12.2018 року №4 ОСОБА_9 приступив до виконання повноважень голови кооперативу.

Основним видом економічної діяльності ВК «Екологія» є оброблення та видалення безпечних відходів (КВЕД 38.21), а також збирання безпечних відходів, що здійснюється на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001.

Наразі інших полігонів та ділянок для зберігання та захоронення відходів ВК «Екологія» не має.

Рішенням Одеського адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі №420/10257/21, яке набрало законної сили 14.10.2021 року, задоволено адміністративний позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до ВК «Екологія» (ЄДПРПОУ 22487304) та застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді тимчасової заборони збирання, зберігання та захоронення відходів на місці відходів площею 10 га, розташованого за місцезнаходженням 0,9 км у Східно-Південному напрямку від с. Абрикосове (46°06'38,8" п.ш. 30°18'32,0"с.д.) для розміщення твердих побутових відходів до:

- отримання висновку з оцінки впливу на довкілля;

- встановлення щиту з наступною інформацією: назва полігона побутових відходів; рік введення полігона в експлуатацію; найменування суб`єкта господарювання, що здійснює експлуатацію полігона побутових відходів; режим роботи полігона; види відходів, що приймаються на полігон; тарифи на надання послуг із захоронення побутових відходів; найменування структури, що забезпечує охорону полігона побутових відходів;

- облаштування контрольно-пропускного пункту і встановлення автомобільних ваг для обліку кількості усіх видів відходів;

- встановлення вишки для візуального контролю виду відходів, що завозяться бортовими і самоскидними транспортними засобами;

- розроблення щорічного технологічного плану організації робіт із захоронення відходів, на яких позначаються робочі карти;

- відведення майданчика на полігоні ТВП, який поділено на дві рівні зони: розвантаження і складування;

- встановлення переносних елементів огорожі;

- обмеження території полігону ТВП нагірною канавою для запобігання витіканню за межі полігона забруднених поверхневих вод;

- оснащення полігону ТВП системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату;

- встановлення спеціального звукового та біоакустичного обладнання для відлякування птахів;

- спорудження суцільної огорожі заввишки до 2,0 - 2,5 м або ґрунтовий вал заввишки 1,5 - 1,7 м і завширшки 3,0 - 3,5 м, що забезпечить в`їзд транспортних засобів на полігон побутових відходів лише через контрольно-пропускний пункт;

- усунення порушень захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів;

- встановлення локальних мереж спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом підземних вод.

Утім голова ВК «ЕКОЛОГІЯ» ОСОБА_9 , маючи реальну можливість виконати рішення суду, замість його виконання, діючи умисно в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч.ч. 1,2 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, підриваючи авторитет органів правосуддя України, шляхом здійснення контролю роботи працівників ВК «Екологія» безпосередньо та дистанційно, перебуваючи у м. Білгород-Дністровський та за місцем розміщення виробничих об`єктів на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001, знаючи, що порушення виявлені під час перевірки Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу не усунені, а наведені у рішенні суду перелік вимог не виконаний, у період з 14.10.2021 до 24.04.2024 уклав низку договорів збирання, зберігання та захоронення відходів, а також без договорів, на системній основі, забезпечив діяльність полігону твердих побутових відходів приймаючи та розміщуючи на ньому сміття.

Зокрема, ним укладені наступні договори та додаткові угоди до них з суб`єктами господарювання і забезпечено їх виконання, а саме:

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №20/01 від 20.01.2022 року, №6 від 23.01.2023 року, №101/02 від 01.02.2024 року із КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №04 від 01.01.2021 року, №15 від 31.01.2022 року, №17 від 01.03.2022 року, №30 від 03.05.2022 року та №1 від 01.01.2024 року із КП «Асорті» ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №18 від 02.01.2024 року із ПП «Агрофірма «Авангард» ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №34 від 09.06.2021 року, №7 від 12.04.2022 року, №61 від 16.02.2023 року, №5 від 31.01.2024 року із Білгород-Дністровською КЕЧ району ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №06 від 01.01.2021 року, №22/03 від 14.03.2022 року, №31/01 від 31.01.2023 року та №29/01 від 29.01.2024 року із КП «Автотранссервіс» ();

- інші на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів з іншими суб`єктами господарювання та фізичними особами.

Також ОСОБА_10 у період з 01.02.2024 року до 24.04.2024 року забезпечив прийняття, розміщення та захоронення відходів на території вказаного полігону твердих побутових відходів, шляхом допуску та розвантаження побутового сміття різних видів, у тому числі без укладання договорів, зокрема з вантажного автотранспорту: 01.02.2024 року з вантажного сміттєвозу марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_1 »; 10.02.2024 року з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 10.02.2024 з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту якого вказано рекламу «Чисте місто»; 10.02.2024 з вантажного автомобіля марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_4 », білого кольору, з напівпричепом марки «SCHMITZ» д.н.з. « НОМЕР_5 »; 10.02.2024 року з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з « НОМЕР_6 »; 10.02.2024 року з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 року «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 11.02.2024 з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 року з вантажного сміттєвозу білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 12.02.2024 року з вантажного автомобіля білого кольору марки «АТ» д.н.з. « НОМЕР_8 »; 11.02.2024 року з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 11.02.2024 року з вантажного сміттєвозу д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту в якого вказано «Чисте місто ».

Таким чином, ОСОБА_9 діючи умисно, з корисних мотивів, всупереч рішення Одеського адміністративного суду від 25.08.2021 у справі №420/10257/21, яке набрало законної сили, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, допустив збирання, зберігання та захоронення відходів на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001, внаслідок чого відбулося забруднення земельної ділянки (ґрунтів),через накопичення забруднюючих речовин у вигляді фосфору, сульфату, хлориду, амонію, органічними речовинами (мінеральні та рослинні олії, рослинні та тваринні жири, мила, смоли, важкі вуглеводи, тощо) та нітратами із перевищенням їх гранично допустимої концентрації на відкритому ґрунті загальною площею 7,0592 га. Загальна сума розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів становить 18897410 грн. 07 коп.

Власником вказаної земельної ділянки є об`єднана територіальна громада в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, якій спричинено інші тяжкі наслідки, які полягають у матеріальних збитках довкіллю в розмірі 18897410 грн. 07 коп.

Водночас, положеннями ст. 35-1 Закону України «Про відходи» передбачено, що забороняється проектування, будівництво та експлуатація полігонів побутових відходів без оснащення системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження біогазу та фільтрату.

Положеннями ст. 35 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані:

- проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів;

- своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок;

- забезпечувати захист земель від забруднення, засмічення;

- вживати заходів щодо запобігання негативному і еколого небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Згідно з ст. 167 Земельного кодексу України встановлено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.

Також ч. 4 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» встановлено, що забороняється розпочинати провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті, без оцінки впливу на довкілля та отримання рішення про провадження планованої діяльності.

Крім того, ч. 6 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» забороняється провадження господарської діяльності, експлуатація об`єктів, інші втручання в природне середовище і ландшафти, якщо не забезпечено в повному обсязі додержання екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі видобування корисних копалин, використання техногенних родовищ корисних копалин, а також змін у цій діяльності або подовження строків її провадження.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» передбачено, що діяльність підприємств тимчасово забороняється (зупиняється) у разі порушення законодавства у сфері оцінки впливу на довкілля, зокрема у разі недоотримання під час провадження господарської діяльності, експлуатації об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, у тому числі з видобуванням корисних копалин, використанням техногенних родовищ корисних копалин, екологічних умов, передбачених у висновку з оцінки впливу на довкілля, рішенні про провадження планованої діяльності та проектах будівництва, розширення, перепрофілювання, ліквідації (демонтажу) об`єктів, інших втручань у природне середовище і ландшафти, - до моменту забезпечення виконання таких екологічних умов.

Так, ОСОБА_9 в період з 28.12.2018 року по 02.05.2024 року будучи головою кооперативу, діючи в супереч рішення Одеського адміністративного суду від 25.08.2021 року у справі №420/10257/21, яке набрало законної сили, контролюючи роботу працівників ВК «Екологія» безпосередньо та дистанційно, перебуваючи у м. Білгород-Дністровський та за місцем розміщення виробничих об`єктів на полігоні твердих побутових відходів, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове на земельній ділянці загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001 умисно, протиправно, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, ігноруючи вимоги ст. 35-1 Закону України«Про відходи»,ст.ст. 35, 47,Закону України «Про охорону земель»,ст. ст. 3, 15, 16 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля»,ст. 167 Земельного кодексу України у період з 14.10.2021 року до 24.04.2024 року уклав низку договорів збирання, зберігання та захоронення відходів, а також без договорів, на системній основі, забезпечив діяльність полігону твердих побутових відходів приймаючи та розміщуючи на ньому сміття.

Зокрема, ним укладені наступні договори та додаткові угоди до них з суб`єктами господарювання і забезпечено їх виконання, а саме:

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №20/01 від 20.01.2022 року, №6 від 23.01.2023 року, №101/02 від 01.02.2024 року із КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №04 від 01.01.2021 року, №15 від 31.01.2022 року, №17 від 01.03.2022 року, №30 від 03.05.2022 року та №1 від 01.01.2024 року із КП «Асорті» ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №18 від 02.01.2024 року із ПП «Агрофірма «Авангард» ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №34 від 09.06.2021 року, №7 від 12.04.2022 року, №61 від 16.02.2023 року, №5 від 31.01.2024 року із Білгород-Дністровською КЕЧ району ();

- на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів №06 від 01.01.2021 року, №22/03 від 14.03.2022 року, №31/01 від 31.01.2023 року та №29/01 від 29.01.2024 року із КП «Автотранссервіс» ();

- інші на прийняття, видалення та захоронення побутових, виробничих і промислових відходів з іншими суб`єктами господарювання та фізичними особами.

Також ОСОБА_10 у період з 01.02.2024 року до 24.04.2024 року забезпечив прийняття, розміщення та захоронення відходів на території вказаного полігону твердих побутових відходів, шляхом допуску та розвантаження побутового сміття різних видів, у тому числі без укладання договорів, зокрема з вантажного автотранспорту: 01.02.2024 року з вантажного сміттєвозу марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_1 »; 10.02.2024 року з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 10.02.2024 року з вантажного сміттєвозу «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту якого вказано рекламу «Чисте місто»; 10.02.2024 року з вантажного автомобіля марки «МАN» д.н.з « НОМЕР_4 », білого кольору, з напівпричепом марки «SCHMITZ» д.н.з. « НОМЕР_5 »; 10.02.2024 року з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з « НОМЕР_6 »; 10.02.2024 року з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 року «СБМ» д.н.з. « НОМЕР_2 »; 11.02.2024 року з вантажного сміттєвозу«СБМ» д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору, на борту в якого вказано «Чисте місто» та « НОМЕР_7 »; 11.02.2024 року з вантажного сміттєвозу білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 12.02.2024 року з вантажного автомобіля білого кольору марки «АТ» д.н.з. « НОМЕР_8 »; 11.02.2024 року з вантажного автомобіля білого кольору марки «Renault» д.н.з. « НОМЕР_6 »; 11.02.2024 року з вантажного сміттєвозу д.н.з. « НОМЕР_3 » з кабіною синього кольору на борту в якого вказано «Чисте місто ».

Внаслідок вказаних незаконних дій ОСОБА_10 відбулось забруднення земель (ґрунтів земельної ділянки), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 напрямку від с. Абрикосове загальною площею 10 га із кадастровим номером: :01:006:0001, шляхом накопичення забруднюючих речовин у вигляді фосфору, сульфату, хлориду, амонію, органічними речовинами (мінеральні та рослинні олії, рослинні та тваринні жири, мила, смоли, важкі вуглеводи, тощо) та нітратами та перевищення їх гранично допустимої концентрації на відкритому ґрунті загальною площею 7,0592 га.

Загальна сума розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів становить 18897410 грн. 07 коп.

Власником вказаної земельної ділянки є об`єднана територіальна громада в особі Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, якій спричинено інші тяжкі наслідки, які полягають у матеріальних збитках довкіллю в розмірі 18897410 гривень 07 копійок.

Орган досудового розслідування вказує, що за сукупністю викладеного, ОСОБА_9 підозрюється в умисному невиконанні рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою, що заподіяли істотну шкоду громадським інтересам, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України та забрудненні земель речовинами, відходами шкідливими для довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що спричинили інші тяжкі наслідки, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 239 КК України.

30.05.2024 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Цього ж дня, 30.05.2024 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 239, ч. 3 ст. 382 КК України.

Також, 30.05.2024 року, старший слідчий СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 6240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 18894720 грн., з покладенням обов`язків у разі внесення застави, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність ризиків, які обґрунтовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду; знищення, приховання документів; здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 28.07.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги. На підозрюваного покладено обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, судовими експертами; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просить скасувати її та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Прокурор вказує, що слідчим суддею безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не враховано доведеність існування встановлених ризиків, тому прокурор вважає, що менш суворі запобіжні заходи, зокрема домашній арешт, будуть недостатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді оскаржена не була.

До початку апеляційного розгляду, захисник ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; апеляційний суд дійшов до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при обранні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181, 183 КПК.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Статтею 194 КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст. 177, 178 КПК та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, чи відмову в ньому, та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_9 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявність певних ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Слідчий суддя також врахував обставини, передбачені ст.178 КПК, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим; особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, зокрема те, що йому виповнилось 63 роки, є головою Виробничого кооперативу «Екологія», раніше не судимий, відсутні відомості щодо застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також його майновий стан.

Одночасно слідчий суддя встановив, що прокурором та слідчим не доведено наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, врахувавши майновий стан підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя дійшов висновку про очевидну непомірність для нього розміру застави у сумі 18894720 грн. у якості альтернативного запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як такого, що забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК.

Доводи прокурора про існування потреби застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд визнає непереконливими, з огляду на таке.

Поведінка підозрюваного після застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зокрема той факт, що органом досудового розслідування та прокурором не було надано доказів порушення підозрюваним умов домашнього арешту, свідчать про відсутність у підозрюваного мети переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_9 особисто з`явився до суду для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилося питання про застосування найсуворішого запобіжного заходу.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтвердив, що з моменту застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, порушень покладених на нього обов`язків не зафіксовано.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_9 сумлінно виконує покладені на нього слідчим суддею обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та просить також врахувати вік та стан здоров?я підозрюваного, який хворіє на важку хворобу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що під час апеляційного розгляду прокурор не надав суду доказів реального існування заявлених в клопотанні ризиків, які б вказували на те, що застосований до підозрюваного оскарженою ухвалою запобіжний захід у виді домашнього арешту, не забезпечує на даний час виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про непереконливість доводів прокурора щодо існування підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що необхідність обмеження права підозрюваного на свободу, передбаченого Конституцією України, кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням конкретних обставин справи та особи підозрюваного, на даний час прокурором не доведена.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

На думку апеляційного суду, такий запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного на даній стадії досудового розслідування та створить умови існування достатнього балансу між обмеженнями, які застосовує держава до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, з її правом на свободу.

Будь-яких порушень норм КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскарженої ухвали, не встановлено.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене відповідно до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 376, 404, 405, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді триманні під вартою, та до підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, в кримінальному провадженні №0001479 від 29.11.2023 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4