ЄУН № 331/4934/23
Провадження № 1-кп/337/135/2024
УХВАЛА

24 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_5 подав до суду клопотання, в якому просив суд продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечили.

Обвинувачена ОСОБА_6 пояснила суду, що ризики на які посилається прокурор, втратили свою актуальність. Протягом розгляду справи вона демонструє належну процесуальну поведінку, заінтересована у розгляді справи, не має наміру перераховуватися від суду. Переважна частина свідків обвинувачення вже допитана судом, тому ризик впливу на них суттєво зменшився. Обставини, на які посилається прокурор, не доведені жодними доказами та є припущеннями. У неї немає зв`язків із прикордонниками та працівниками правоохоронних органів.

Захисники обвинуваченої адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали позицію обвинуваченої, просили суд відмовити у задоволенні клопотання.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Судом встановлено, що 05.05.2023 року Вища рада правосуддя рішенням № 458/0/15-23 надала згоду на утримання під вартою судді Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 , відрядженої з Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

08.05.2023 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя обрала обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою неодноразово продовжувався судом, останній раз до 27.10.2024 року включно із визначенням застави в розмірі 2700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 8 175 600 гривень.

02.10.2024 року суд за клопотанням обвинуваченої зменшив заставу до 2300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6 964 400 гривень.

Розглядаючи питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, судом не було встановлено наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Так, вирішуючи питання щодо обґрунтованості обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суд не встановлює наявність в її діях складу злочину та ступінь її вини, оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості, а лише визначає, чи дозволяють досліджені судом докази встановити причетність обвинуваченої до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування до неї запобіжного заходу.

Дослідивши обставини вчинення кримінального правопорушення та можливу роль ОСОБА_6 , не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, суд переконався в тому, що докази доводять причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину в такій мірі, що дозволяє суду дійти висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення не є вочевидь необґрунтованим.

Доводи обвинуваченої та її захисників про те, що заявлені прокурором ризики є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях, не заслуговують на увагу суду, оскільки ризики, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, продовжують існувати.

Ризик переховуватися від суду обґрунтовується можливістю притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Тяжкість кримінального правопорушення пов`язана з очікуванням можливого суворого покарання

Такий висновок узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Суд враховує, що місце постійного проживання та реєстрації обвинуваченої знаходиться на тимчасово окупованій території у АДРЕСА_1 . На даний час, внаслідок військової агресії проти України, частина державного кордону України не контролюється, а тому ОСОБА_6 не позбавлена можливості перетнути кордон незаконно.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків суд зазначає наступне.

Відповідно до норм КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Судом не допитані четверо свідків, які є суддями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області. Обвинувачена ОСОБА_6 тривалий час працювала суддею в цьому суді, за час роботи набула службовий авторитет і сформувала відносини із суддями, які є свідками у справі. Оскільки обвинувачена обізнана із змістом показань свідків, ці обставини створюють передумови для можливої спроби поза процесуального впливу на свідків, з метою зміни ними показань.

Суд вважає, що продовжують існувати ризики вчинення іншого кримінального правопорушення. Враховуючи встановлені під час розгляду справи відомості про зв`язки обвинуваченої ОСОБА_6 із представниками окупаційної влади, остання може вчиняти дії, які направлені на підрив основ національної безпеки України та завдання істотної шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканості, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

Разом з тим, суд не погоджується із наявністю ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки судом повністю досліджені письмові докази сторони обвинувачення.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджає утримувати її під вартою.

Суд, з урахуванням обставин, викладених в обвинувальному акті, відповідно до положень ст.177-178 КПК України враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій, характер та обставини злочину, в якому вона обвинувачується, і приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, з метою запобігання встановлених судом ризиків, для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, суд вирішив продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачена заявила клопотання про зменшення розміру застави, яке мотивує тим, що розмір застави є непомірним тягарем для неї. На теперішній час вона звільнена з посади судді та не отримує заробітну плату. На її рахунках відсутні грошові кошти. Сума застави є непомірно великою. Просила суд зменшити заставу до розміру, передбаченого пунктом 3 частиною 5 статті 181 КПК України.

Суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тому суд не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання.

На думку суду обвинувачена ОСОБА_6 таких обставин суду не повідомила.

Питання про розмір застави обвинуваченій неодноразово досліджувалось в судовому засіданні. Так, 29.08.2024 року суд, при вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за клопотанням обвинуваченої зменшив заставу з 3000 до 2700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 8 175 600 гривень.

Після цього, в судовому засіданні 02.10.2024 року суд частково задовольнив клопотання обвинуваченої та зменшив заставу з 2700 до 2300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6 964 400 гривень.

Підставою для зменшення застави стало зменшення актуальності ризиків, які є підставою для тримання ОСОБА_6 під вартою.

Після останнього зменшення застави, яке відбулось на підставі ухвали суду від 02.10.2024 року судові засідання по справі не проводились, стадія розгляду справи не змінилась, будь-яких нових підстав для зменшення розміру застави не з`явилось та у клопотанні обвинуваченої не наведено.

Тому на переконання суду, застава у розмірі 2300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб цілком відповідає фінансовим можливостям ОСОБА_6 , не є для неї завідомо непомірною, не ставить її чи заставодавця у скрутне матеріальне становище та дійсно зможе забезпечити виконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш пропорційним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства, держави та обвинуваченої.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу задовольнити.

В задоволенні клопотання обвинуваченої про зменшення розміру застави відмовити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» на 60 днів, до 22 грудня 2024 року включно, із заставою, як альтернативним запобіжним заходом, у раніше визначеному розмірі 2300 (двох тисяч трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6 964 400 (шість мільйонів дев`ятсот шістдесят чотири тисячі чотириста) гривень, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_6 з-під варти.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 25.10.2024 року о 12-45 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя: ОСОБА_2

суддя: ОСОБА_3