Справа № 297/2803/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого суддіОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , їх захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну виду запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із тримання під вартою на особисте зобов`язання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 09.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2024 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 09.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на незаконне переправлення трьох громадян України через державний кордон України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадян України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , за наступних обставин.

Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, спосіб та місці, реалізовуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погодились сприяти наданням порад та вказівок у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України в Берегівському районі Закарпатської області.

В подальшому, 08.05.2024 року ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вказівкою невстановленої особи, прибули до м. Львів, та поселились в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_4 , яку їм попередньо забронювала вищевказана невідома особа.

08.05.2024 року до даної квартири прибули ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які вказали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що вони мають попрямувати до місцевого залізничного вокзалу м. Львів, де в подальшому всі разом сіли на потяг № 13 Львів-Солотвино, який прямував в АДРЕСА_5 . В потягу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вказали останнім, що всі разом вони прямують в АДРЕСА_5 , де і буде здійснюватись нелегальний перетин державного кордону України.

09.05.2024 року о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , прибули на залізничний вокзал в м. Берегове за адресою: АДРЕСА_6 , де в подальшому за вказівками невстановленої особи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мали супроводити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до державного кордону України, з метою його перетину, однак були виявлені та затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28.06.2024 року у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 24 липня 2024 року у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подав письмове клопотання про скасування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання. Клопотання мотивоване тим, що обвинувачені мають на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимі, зі свідками по даному кримінальному провадженню не знайомі, тому вчиняти будь який вплив на них не зможуть. Крім того, захисник зазначив, що досудове розслідування було проведено з грубим порушенням чинного законодавства України. Жодних клопотань про витребування чи долучення доказів в судовому засіданні заявлено не було.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання свого захисника та просили його задовольнити, жодні клопотання перед судом від обвинувачених не оголошувались

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення даного клопотання, у зв`язку з його безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового засідання та дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до висновку, що у задоволенні клопотання захисника про скасування запобіжного заходу слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

До клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Судом встановлено, що 04.07.2024 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням розміру застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, тобто по 02 вересня 2024 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369/86, 26 червня 1991 року).

Водночас практика Європейського суду з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню судовий розгляд ще розпочато, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ухвалена судом 04.07.2024 року, ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Зокрема, ризик щодо переховування обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від суду підтверджується тим, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) та це дає реальну можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України; за інкриміноване обвинуваченим кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту такі не спростовано, зокрема не долучено належних та допустимих доказів у підтвердження зазначених у клопотанні про скасування запобіжного заходу обставин.

Отже, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну виду запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на особисте зобов`язання, слід відмовити.

Керуючись ч. 1 ст. 177, ст.ст. 182, 201, 315, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну виду запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із тримання під вартою на особисте зобов`язання по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 09.05.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_10