УХВАЛА

Іменем України

11 липня 2024 року

м. Київ

справа № 201/2699/24

провадження № 51-3465 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Дніпровського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 201/2699/24) щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в порядку статей 32, 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло вказане подання. Воно мотивоване тим, що до Дніпровського апеляційного суду надійшло подання Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в якому порушується питання про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК до іншого суду, оскільки в обвинувальному акті конкретного місця вчинення кримінального правопорушення не зазначено, водночас вказано, що місцем вчинення злочину є територія Маріупольського району Донецької області, з огляду на що точне місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання не надійшло.

Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши матеріали, які надійшли до суду, колегія суддів дійшла висновку, що подання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, зокрема, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності. Відповідно до ч. 3 цієї статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 28 лютого 2024 року

до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт

у кримінальному провадженні № 0000126 за обвинуваченням

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК. Судовий розгляд у зазначеному провадженні не розпочато.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинене на території м. Маріуполя.

Згідновідомостей розміщених на веб-ресурсі Судової влади України м. Маріуполь має чотири районні суди. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальну підсудність судових справ усіх чотирьох районних судів м. Маріуполя змінено на Жовтневий, Кіровський та Ленінський районні суди м. Дніпропетровська.

Оскільки в обвинувальному акті відсутні відомості щодо конкретного місця вчинення кримінального правопорушення у м. Маріуполь, це позбавляє можливості визначити підсудність вказаного кримінального провадження за конкретним районним судом м. Дніпропетровська, з урахуванням вказаного розпорядження, а тому колегія суддів вважає, що до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вказане провадження надійшло з порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 32 КПК, якщо місцевчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як зазначено у ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому ст. 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

У п. 9 ч. 1 ст. 291 КПК передбачено, що обвинувальний акт має містити відомості про дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК, якою визначаються загальні положення закінчення досудового розслідування, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 283 КПК, законодавець пов`язує форму закінчення досудового розслідування з певною дією, яку зобов`язаний вчинити саме прокурор.

Оскільки органом досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні є ОВС другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України ГСУ ДБР, обвинувальний акт підписано і затверджено прокурором Офісу Генерального прокурора (дане свідчить про закінчення досудового розслідування) у м. Києві по вул. Різницька, 13/15 , що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність направлення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 на розгляд до Печерського районного суду м. Києва для їх розгляду по суті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що подання Дніпровського апеляційного суду слід задовольнити, а кримінальне провадження № 0000126 направити із Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду до Печерського районного суду м. Києва, тобто до суду, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

На підставі наведеного, керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд

постановив:

Подання Дніпровського апеляційного суду задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 0000126 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК, направити із Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до Печерського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3