Єдиний унікальний номер: 379/771/24
Провадження № 1-кп/379/76/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року

Таращанський районний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001921, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ставище Білоцерківського району, Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно та безпричинно, в період часу з 12.09.2023 по 22.05.2024, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , систематично вчиняв по відношенню до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 психологічне та фізичне насильство.

Зокрема, 12.09.2023 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: будинок АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, вчинив умисні дії психологічного характеру, а саме: ображав нецензурною лайкою ОСОБА_4 та кричав, за що 24.10.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 28.09.2023 близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: будинок АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, висловлювався в бік своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 нецензурною лайкою та кричав, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що 24.10.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 18.03.2024 близько 08 години 15 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: будинок АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, висловлювався в бік своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що 24.04.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 15.04.2024 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: будинок АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, вчинив сварку зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався в її бік нецензурною лайкою, шарпав за верхній одяг, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що 24.04.2024 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 22.05.2024 близько 21:20 год. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: будинок АДРЕСА_1 , маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, вчинив сварку зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , в ході якої висловлювався в її бік нецензурною лайкою, шарпав за одяг, погрожував фізичною розправою, схопив за шию та за руки, потягнув за мотузку з хрестиком, що висіла на шиї, внаслідок чого ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, у вигляді садна на шиї по задній поверхні, синці на обличчі та верхніх кінцівках, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, чим вчинив домашнє насильство фізичного і психологічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_5 умисно, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї колишньої співмешканки ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань. Внаслідок насильства з боку колишнього співмешканця ОСОБА_5 у потерпілої ОСОБА_4 виникло ситуаційне погіршення її емоційного стану (страждання). ОСОБА_4 на сьогодні не виявляє стійких змін в емоційному стані, соціальному функціонуванні. Однак, наявні у ОСОБА_4 періодичні негативні переживання (страху та тривожності очікування щодо дітей, підвищену напругу, почуття безсилля та безнадії, образи та приниження, неможливість вплинути на ситуацію, ситуаційні болісні відчуття), які обумовлені досліджуваною ситуацією, тимчасово погіршують якість її поточного життя.

Отже, ОСОБА_5 своїми умисними, протиправними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто злочин, передбачений ст. 126-1 КК України.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження

11.07.2024 між потерпілою у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншої сторони, укладено угоду про примирення.

Згідно з цією угодою про примирення сторони повністю погодилися з формулюванням обвинуваченням та правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину в зазначеному діянні.

Згідно умов угоди про примирення обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого в судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила, що угода про примирення ініційована саме нею, просила затвердити угоду, та зазначила, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також просила застосувати відносно ОСОБА_5 обмежувальні заходи у вигляді заборони наближатись до її житла.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди. Не заперечував щодо покладання на нього обмежувальних заходів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про примирення та зазначив, що при її укладені дотримано вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження. Крім того, просив застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України, щодо заборони наближатись до житла потерпілої.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про примирення та призначення покарання

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

За положенням ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно із ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Отже, у кримінальному провадженні № 0001921, відомості про яке внесені до ЄРДР 23.05.2024, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілої.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди було ініційовано саме потерпілою у кримінальному провадженні, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

Суд погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як пом`якшуючі покарання, та визнає відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , щире каяття.

Суд також погоджується з наведеними в угоді обставинами, які визначені в обвинувальному акті як обтяжуючі покарання, та визнає відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини та вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Оскільки умови угоди про примирення, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував в сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, посередню характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини та двох обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про примирення може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі з його звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, дане покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, що створить у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п.3 ч.1 ст. 91-1 КК України, у вигляді заборони наближатись на відстань менше 50 метрів до місця постійного проживання потерпілої протягом іспитового строку.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати на залучення експерта та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 91-1, 126-1 КК України, ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 11 липня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001921, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2024 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме заборонити наближатись на відстань менше 50 метрів до місця постійного проживання потерпілої за адресою: АДРЕСА_1 - протягом іспитового строку.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ставище Білоцерківського району, Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

Суддя:ОСОБА_1