Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2310/24
Провадження № 1-кп/376/274/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" жовтня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира Київської області кримінальне провадження № 120 0 132 від 27.04.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Встановив:

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

26.04.2024 ОСОБА_4 , прибув до місця проживання своєї сестри - ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою, також перебував ОСОБА_7 .

У подальшому цього ж дня у ОСОБА_4 , який перебував за вказаною адресою, виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки Samsung «Galaxy А05» моделі SM-A055FYDS, 2024 року випуску, який належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно від оточуючих, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, пройшов до кімнати квартири, де вони всі разом проводили своє дозвілля, здійснив крадіжку мобільного телефону марки Samsung «Galaxy А05» моделі SM-A055F, 2024 року випуску, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , серійним номером НОМЕР_3 з абонентськими номерами телефонів НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , бувшого у використанні, вартістю 5453,10 гривень, який зберігався на тумбочці у вказаній кімнаті, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування 29.07.2024 між начальником Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та за участі захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджують вид покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді п`яти років позбавлення волі; застосуватист. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, з покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Сторони розуміють наслідки вимог ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся та просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 у судовому засіданні підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, просив її затвердити і призначити обвинуваченому міру покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим строком один рік та покладанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився, 29.07.2024 подав заяву у якій вказує, що обвинувачений відшкодував завдану йому шкоду в повному обсязі, претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не має.

Також потерпілий ОСОБА_7 на підставі вимог ст. 469 КПК України надав прокурору письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого злочину.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та характеристиці особи обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро кається, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, а саме: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За таких обставин, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між начальником Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та за участі захисника ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про доцільність та достатність призначення обвинуваченому покарання, необхідного для його виправлення у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, а саме:

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На погляд суду, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, саме таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрат по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженню підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 66, 67,75, 76, 185 КК України, ст. 100, 314, 368-371, 373, 374, 376, 392-395, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

Ухвалив:

Затвердити угоду, укладену 29.07.2024 між прокурором Сквирського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні № 0000132 від 27.04.2024.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном один рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові доказі:

Мобільний телефон марки Samsung Galaxy A05 моделі SM-A055F. 2024 року випуску, коробка під мобільний телефон марки Samsung Galaxy A05 моделі SM-A055F. 2024 року випуску, який передано під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Сквирський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення апеляційним судом Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1