н/п 1-кп/766/3474/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.08.2024 під №0000206, за обвинуваченням: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівське Білозерського району Херсонської області, громадянина України, розлученого, відомості неповнолітніх утриманців відсутні, офіційно не працевлаштованого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого:

- вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2023 за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків),

передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 129 КК України, -

в с т а н о в и в:

1. ОСОБА_2 10.08.2024 близько 05:00 години (більш точний час під час досудового розслідування встановлено не було), діючи умисно, з метою протиправного отримання доступу до території домоволодіння, нехтуючи гарантованим конституційним правом кожного громадянина на недоторканість житла та іншого володіння особи, без відповідного дозволу, перепригнувши через бетонний паркан, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , користувачем якого являється ОСОБА_3 , де перебував без дозволу потерпілої ОСОБА_3 , яка являється матір`ю його колишньої дружини, протягом 1 години 30 хвилин, чим порушив недоторканість іншого володіння

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

2. Також ОСОБА_2 10.08.2024 близько 05:00 години (більш точний час досудовим розслідування не встановлено), умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , не маючи мети позбавлення життя, проте посягаючи на її особисту безпеку, тримаючи в руках сокиру, якою хаотично наносив удари по вхідних дверях будинку, по стіні та по шухляді, яка була поруч, викрикуючи словесні погрози вбивством, усвідомлюючи, що зроблена ним погроза може викликати у потерпілої ОСОБА_3 , яка являється матір`ю його колишньої дружини, реальне побоювання за своє життя. При цьому враховуючи виниклу обстановку, потерпіла ОСОБА_3 мала достатньо підстав побоюватись реальності виконання таких погроз в обстановці, яка склалась.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

3. Крім того ОСОБА_2 12.08.2024 близько 11:30 години (більш точний час досудовим розслідування не встановлено), діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного отримання доступу до території домоволодіння, нехтуючи гарантованим конституційним правом кожного громадянина на недоторканість житла та іншого володіння особи, без відповідного дозволу, шляхом зривання металевого ланцюга, відкрив хвіртку та проник на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , користувачем кого являється ОСОБА_3 , де перебував без дозволу потерпілої ОСОБА_3 , яка є матір`ю його колишньої дружини, протягом 20 хвилин, чим порушив недоторканість іншого володіння.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

4. Також ОСОБА_2 12.08.2024 близько 11:30 годині (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_3 , не маючи мети позбавлення життя, проте посягаючи на особисту безпеку, тримаючи в руках сокиру, якою хаотично наносив удари по вхідних дверях по будинку, викрикуючи словесні погрози вбивством, усвідомлюючи, що зроблена ним погроза може викликати у потерпілої ОСОБА_3 , яка являється матір`ю його колишньої дружини, реальне побоювання за своє життя. При цьому враховуючи обстановку, яка склалась, потерпіла ОСОБА_3 мала достатньо підстав побоюватись реальності виконання таких погроз в обстановці, яка склалась.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 129 КК України як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози.

Прокурор звернулася до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінальних проступків, та з клопотанням про розгляд кримінальної справи в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без її участі.

До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом дізнання правопорушеннях за обставин, викладених у обвинувальному акті, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте до відбуття призначеного судом покарання вчинив нові кримінальні правопорушення, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно. Також судом приймається до уваги та обставина, що обвинувачений свою вину визнав в повному об`ємі, жодних перешкод під час дізнання не чинив, не намагався уникнути відповідальності, а тому до обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінальних правопорушень щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, та відносно особи похилого віку, що було встановлено і під час досудового розслідування і знайшло своє підтвердження в стадії судового розгляду.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, враховуючи відсутність обмежень, визначених ч. 3 ст. 61 КК України, із застосуванням правил як ч. 1 ст. 70 КК України, враховуючи наявність сукупності кримінальних правопорушень, так і ч. 1 ст. 71 КК України, передумовою для застосування якої є невідбуте покарання за попереднім вироком, що відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Керуючись ст. ст. 100, 373-376, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2023 і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

?Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_2 в порядку приведення вироку до виконання.

Речові докази:

* сокиру з дерев`яною ручкою без маркування вважати повернутою законному володільцю, а саме: потерпілій ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_6