Справа № 484/5643/24
Провадження № 1-в/484/145/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

провідного інспектора ДУ "Центр пробації" - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого діяння ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Грем`яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , а проживаючої по АДРЕСА_2 , засудженої 07.03.2024 вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07.03.2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

07.10.2024 до суду надійшло подання начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про звільнення засудженої ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння.

З подання вбачається, що з 30.09.2024 ОСОБА_6 перебуває на обліку Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, яким усунена кримінальна караність діяння, за яке засуджена ОСОБА_6 , а тому начальник Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях просив звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання.

Провідний інспектор філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_7 в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні також підтримала подання, просила його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечувала.

Вислухавши пояснення провідного інспектора віддлу пробації, засудженої ОСОБА_6 , думку прокурора, дослідивши подання, суд приходить до висновку про те, що подання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року (далі Закон).

Пунктом 3 цього Закону ст. 51 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої відповідальність за ч.1 ст. 51 КУпАП за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч.2 ст. 51 КУпАП за дії, передбачені частиною першою цієї статті настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпункт 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України передбачає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 була засуджена за вчинення 03.10.2023 таємного викрадення чужого майна (крадіжку), а саме речей загальною вартістю 1150 грн., вчиненого в умовах воєнного стану.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, становить 2684 гривень.

Отже, в частині кваліфікації кримінальних правопорушень при визначенні розміру шкоди, збитків застосовується неоподатковуваний мінімум, в розмірі 1342 грн. (50 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, в даному випадку на 2023 рік).

Таким чином, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що розмір завданої шкоди таємним викраденням чужого майна (крадіжкою), вчиненим в умовах воєнного стану ОСОБА_6 менший, ніж мінімальний граничний розмір необхідний для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення відповідно до визначених вищевказаними законами розмірів.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_6 засуджена за діяння, караність якого законом усунена, а отже подання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Первомайського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання засудженої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07.03.2024 року, засуджену за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнену від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_8