Справа № 128/2507/24
ВИРОК

Іменем України

19 вересня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2024 за № 0000481, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, громадянина України, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи на меті уникнення адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 27.05.2024 об 11 год 36 хв в ході спілкування з працівниками поліції та у подальшому, перебуваючи в їхньому службовому автомобілі марки «TOYOTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився в АДРЕСА_2 , висловив пропозицію інспектору з реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 150 (сто п`ятдесят) доларів США, що станом на 27.05.2024, згідно з курсом валюти Національного Банку України, еквівалентно 6017 (шість тисяч сімнадцять) грн 29 (двадцять дев?ять) коп., за нескладання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення за таких обставин. Так, інспектором з реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 та поліцейським з реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами та посади яких згідно з п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про Державну службу» відносяться до посад категорії «В», відповідно до Розстановки сил та засобів відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в складі екіпажу «ЖАРТ-53», на службовому автомобілі марки «TOYOTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювали патрулювання по квадрату Стрижавської об`єднаної територіальної громади Вінницького району Вінницької області. В ході здійснення патрулювання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 27.05.2024 о 10 год 40 хв на відрізку автомобільної дороги в смт Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», було зупинено ОСОБА_4 , який рухався на автомобілі марки «TOYOTA» моделі «COROLLA» д.н.з. НОМЕР_2 та допустив порушення за ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом без ввімкнення ближнього світла фар за межами населеного пункту, а також керування транспортним засобом без посвідчення водія. Окрім того, під час спілкування працівників поліції з ОСОБА_4 у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, у зв?язку із чим йому було запропоновано на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився. В подальшому ОСОБА_4 , з метою реалізації свого умислу, спрямованого на уникнення адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КУПАП, 27.05.2024 об 11 год 36 хв, в ході спілкування із працівником з реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та у подальшому, перебуваючи у службовому автомобілі марки «TOYOTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля автомобільної дороги у смт Стрижавка по вул. Алеї, Вінницького району Вінницької області, коли ОСОБА_7 на підставі статті 30 Закону України «Про Національну поліцію», розділу 3, 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, складались матеріали про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, усвідомлюючи, що працівник поліції є службовою особою, який уповноважений складати протоколи за вчинення адміністративних правопорушень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не звертаючи уваги на неодноразові попередження працівника поліції про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив інспектору з реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 150 (сто п?ятдесят) доларів США, що станом на 27.05.2024, згідно з курсом валюти Національного Банку України, еквівалентно 6017 (шість тисяч сімнадцять) грн 29 (двадцять дев?ять) коп., за нескладання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 18 червня 2024 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 . Згідно з вказаною угодою, ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Також вказаною угодою сторони погодили ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Згідно з укладеною угодою, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому діянні.

У підготовчому судовому засіданні 19.09.2024 прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в даній угоді міру покарання. Просив вирішити питання щодо речового доказу.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні 19.09.2024 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості і призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Також йому зрозумілі положення про відповідальність у випадку невиконання вироку на підставі угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні 19.09.2024 зазначив, що при затверджені угоди про визнання винуватості були дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, тиск на ОСОБА_4 при затвердженні угоди про визнання винуватості не чинився, йому були роз`яснені усі права та обов`язки, вид і розмір покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, призначити обвинуваченому покарання, визначене в угоді.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений підтвердили, що при укладанні угоди діяли добровільно, тобто угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

За таких обставин суд не вбачає необхідності витребувати додаткові документи чи викликати в судове засідання інших осіб для допиту з метою перевірки добровільності укладення угоди сторонами. Суд об`єктивно вважає, що угода між сторонами є добровільною.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого ОСОБА_4 повного розуміння ним своїх процесуальних прав, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, зокрема, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з такого.

Статтею 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнає себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнає повністю, погодився на призначення узгодженого покарання, що підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання, цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Дї ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України та положенням Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Згідно зі ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Згідно з угодою про визнання винуватості, сторони судового провадження визначили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про їх застосування до суду не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 червня 2024 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Речовий доказ: DVD-R диск ємністю 4,7 GB з відеозаписом, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 18.06.2024 та передбачену статтею 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений у порядку, передбаченому КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, визначених ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

СУДДЯ ОСОБА_10