Справа № 346/5091/24
Провадження № 11-сс/4808/372/24
Категорія ст.303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

представника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2024 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги про скасування постанови, винесеної дізнавачем сектору дізнання Коломийського районного відділу поліції ГУНП України в Івано-Франківській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 04.09.2024 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2024 року за № 0000136, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2024 року та постановити нове рішення, яким задоволити скаргу ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження від 04.0.2024 року. Скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 04.09.2024 року, прийняту дізнавачем СД Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 .

Вважає постанову про закриття кримінального провадження незаконною та такою, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Зокрема посилається на те, що в даному провадженні залишились невиконаними вказівки процесуального керівника, а відтак в повній мірі не перевірені обставини справи. Крім того, дізнавачем не здійснено доступ до матеріалів кримінального провадження №0000053 від 20.02.2024 року та не вивчено, які саме відомості в ньому містяться та які дані щодо нього розголошені, а також не долучено до матеріалів справи протокол попередження про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування від 20.02.2024 року, з яким ознайомлено ОСОБА_11 під підпис, що свідчить про неповноту досудового розслідування.

На його думку, ОСОБА_11 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 182, 387 КК України. Так, враховуючи той факт, що існує таємниця досудового розслідування, його відомості, які стосуються особи, складають конфіденційну інформацію про особу, а їх розголошення утворюють об`єктивну сторону кримінально караного діяння, передбаченого ст. 387 КК України, а факт надання витягу з ЄРДР утворює об`єктивну сторону ст. 182 КК України в частині використання та поширення конфіденційної інформації про особу. Розголошення відомостей про те, що органом досудового розслідування розпочато чи ведеться слідство щодо конкретно визначеної особи свідчить про те, що відбувається порушення недоторканості її приватного життя. В даній ситуації відбулося неправомірне втручання в його особисте життя та він був незаконно звільнений з роботи. Звертає увагу на наявні в ухвалі слідчого судді суперечності. Зокрема, судом зазначено про те, що ОСОБА_11 19.02.2024 року розповідала студентам та викладачам про факт звернення до поліції із заявою щодо подій між нею та ОСОБА_8 та водночас суд вважав узгодженими покази свідків, які стверджували про те, що їм 19.02.2024 року було надано Витяг з ЄРДР, який сформований 20.02.2024 року дізнавачем ОСОБА_10 . Поза увагою слідчого судді залишились його доводи щодо змісту протоколів допиту.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_8 та його представник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги;

- прокурор вважала, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Під час розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження слідчій суддя враховує положення ч.2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що сектором дізнання Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 01.05.2024 року, за заявою ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_11 надала витяг із ЄРДР та інформацію про зареєстроване кримінальне провадження керівництву Коломийського медичного фахового коледжу імені І.Франка, чим вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України.

В рамках даного кримінального провадження органом досудового розслідування проведено перевірку, під час якої допитано заявника ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та досліджено копії документів, які стали підставою для звільнення ОСОБА_8 та наказ про звільнення останнього із додатками до нього.

За результатами досудового розслідування 04 вересня 2024 року дізнавачем сектору дізнання Коломийського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000136 від 01 травня 2024 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Своє рішення слідчий обґрунтовував тим, що в даному кримінальному провадженні не вбачається ознак кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, оскільки як було встановлено під час досудового розслідування, працівникам та студентам Коломийського медичного коледжу було відомо про подію, яка відбулася між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , а також те, що студентка ОСОБА_11 під час зборів, які були організовані з приводу неправомірного випадку викладача ОСОБА_8 , під час яких були присутні студенти та викладачі навчального закладу, котрі протягом тривалого часу працюють в даному навчальному закладі та в тому числі був також присутній викладач ОСОБА_8 , при яких ОСОБА_11 розповіла про вищезазначені події та остання повідомила присутніх про те, що вона звернулася до Коломийського районного відділу поліції із заявою про неправомірні дії викладача ОСОБА_8 .

Перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя погодився з висновками дізнавача про необхідність закриття кримінального провадження, що викладені в мотивувальній частині постанови від 04 вересня 2024 року, які підтверджуються зібраними у справі доказами і у своїй сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, вказують на законність та обґрунтованість прийнятого процесуального рішення.

З матеріалів кримінального провадження, яке було досліджене судом першої інстанції, вбачається, що була допитана в якості свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 30.01.2024 року в приміщенні Коломийського медичного фахового коледжу, в якому вона навчається, а саме біля авдиторії №44, ОСОБА_8 , який є викладачем коледжу, схопивши її за руку, спричинив їй фізичний біль, у зв`язку з чим вона звернулася за медичною допомогою до медпункту коледжу, а звідти її спрямували до Коломийської ЦРЛ. Після огляду в лікарні вона отримала довідку та звернулася до Коломийського РВП із заявою про спричинення їй викладачем ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. При цьому, зазначила, що в поданій нею заяві до Коломийського РВП не вказувала жодних персональних даних ОСОБА_8 , а вказала тільки прізвище, ім`я та по батькові. В подальшому, її було повідомлено про початок досудового розслідування та надано витяг із ЄРДР за №00053 від 20.02.2024 по факту її заяви від 30.01.2024 року. Після чого копію даного витягу з ЄРДР вона надала голові комісії з етики коледжу, в якому вона навчається. Окрім цього, нею було подано заяву до Коломийського РПВ щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку за ч. 1 ст. 182 КК України, в якій вона також вказувала тільки прізвище, ім`я, по батькові ОСОБА_8 .

Крім того, згідно з поясненнями свідка ОСОБА_12 , який на даний час перебуває на посаді директора Коломийського медичного фахового коледжу, жодні персональні дані ОСОБА_8 він не надавав ОСОБА_11 , а саме щодо дати народження, номера телефону та електронної адреси, а також не передавав жодну службову інформацію. Також зазначив, що ОСОБА_11 йому не надавала витягу з ЄРДР щодо нанесення їй тілесних ушкоджень, що мало місце 30.01.2024 року під час навчального процесу в приміщення коледжу. Вказана інформація стала йому відома від працівників Коломийського РВП під час його допиту в якості свідка в межах вказаного кримінального провадження. Крім того, вказав, що йому відомо, що ОСОБА_11 звернулася до Коломийського РВП із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 182 КК України, з приводу того, що ОСОБА_8 розголосив дані щодо її звернення в Коломийську ЦРЛ стосовно події, яка відбулася 30.01.2024, а саме розмістив копію журналу прийому хворих Коломийської ЦРЛ у групі працівників медичного коледжу, яка створена в месенджері «Вайбер» для організації освітнього процесу серед викладачів коледжу. З приводу наявності копії витягу із ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч.1 ст. 182 КК України ОСОБА_12 вказав, що копія витягу була надана ОСОБА_11 для розгляду аморальної поведінки викладача ОСОБА_8 і в подальшому на підставі висновків комісії з етики та корпоративної культури в медичному коледжі було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_8 з посади викладача. Також зазначив, що у витязі з ЄРДР, який надала ОСОБА_11 відсутні дані щодо дати народження, номера телефону та електронної адреси та будь-якої службової інформації.

Також було допитано в якості свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , показання яких спростовують твердження заявника ОСОБА_17 про незаконне поширення ОСОБА_11 конфіденційної інформації про його особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КК України кримінальна відповідальність передбачена за незаконне збирання, зберігання, використання, знищення, поширення конфіденційної інформації про особу або незаконна зміна такої інформації, крім випадків, передбачених іншими статтями цього Кодексу.

Отже, предметом злочину є конфіденційна інформація про особу. Конфіденційною інформацією закон визнає відомості, які знаходяться у володінні, користуванні або розпорядженні окремих фізичних чи юридичних осіб і поширюються за їх бажанням відповідно до передбачених ними умов. Зміст такої інформації складають відомості про приватне життя особи, що становлять її особисту чи сімейну таємницю (зокрема, інформація про освіту, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані про особу). Під приватним життям особи розуміється сфера життєдіяльності окремої особи, яка включає в себе зв`язки особи з іншими людьми, її приватні справи, сімейні стосунки тощо, тобто все, що пов`язане з її способом життя і немає публічного характеру. Особисту таємницю становлять відомості про приватне життя конкретної особи, які ця особа бажає зберегти в таємниці від інших осіб. Такими відомостями можуть бути відомості про її здоров`я, інтимне життя, хобі, особливість сімейних стосунків. Сімейна таємниця - відомості про приватне життя члена (членів) сім`ї чи, які вони бажають зберегти у таємниці від сторонніх осіб.

Колегія суддів вважає, що, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що дізнавачем вжито всіх заходів щодо встановлення об`єктивної істини, належним чином виконані процесуальні та слідчі дії в обсязі необхідному для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_8 , слідчий суддя дійшов правильного висновку, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим наведено фактичні обставини та відповідні докази, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, у зв`язку з чим вказані обставини у своїй сукупності та взаємозв`язку із іншими доказами у кримінальному провадженні дають підстави прийняти у кримінальному провадженні рішення у відповідності до вимог ст. 284 КПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують і не дають підстав вважати, що при винесенні оскаржуваної ухвали були порушені вимоги кримінального процесуального закону, які б призвели до неправильного вирішення поданої скарги.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді про відмову у скасуванні постанови слідчого про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2024 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5