Номер провадження:1-кс/521/3422/24
УХВАЛА

13 листопада 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000330 від 25.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із клопотання слідчого, 25.04.2024 до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , в якій він просить прийняти заходи правового характеру до групи невідомих йому осіб, які діють на території міста Одеси та Одеської області, які з використанням мобільного додатку «Telegram», організовують незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

Також встановлено, що вказані особи, організували схему ухилення від мобілізації чоловіків призовного віку, шляхом видачі фіктивних військово - облікових документів та зняття їх з військового обліку, тим самим своїми протиправними діями здійснюють перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, чим зривають державну мобілізацію.

Незаконне переправлення однієї особи через державний кордон України, члени групи здійснюють за грошову винагороду у розмірі від 4000 до 8000 доларів США.

25.04.2024 відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000330 за ч. 3 ст. 332 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Під час проведення слідчих дій та оперативних заходів встановлено безпосередніх пособників, виконавців злочину та ймовірного організатора, які наразі підшукують людей для їх переправлення через державний кордон України.

Зазначені учасники групи спілкуються між собою із застосуванням засобів конспірації, використовують номери телефонів, які відомі визначеному колу осіб та мають певних довірених осіб.

Можлива причетність вказаних осіб до вчинення кримінального правопорушення підтверджується доказами, що наявні в матеріалах кримінального провадження.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій та оперативно - розшукових заходів встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення можливо причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який можливо причетний до незаконного переправлення осіб через державний кордон України, поза встановленими пунктами пропуску до Республіки Молдови та сприянню організації схеми ухилення від мобілізації чоловіків призовного віку.

У подальшому, 31.10.2024 на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy А24 SM-F245F/DSN», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером « НОМЕР_3 ».

31.10.2024 вищевказаний мобільний телефон постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити, оскільки слідчим доведена необхідність застосування арешту майна, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 ст. 167 КПК України закріплює, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частиною 2 статті 170 КПК України, встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, слідчим у клопотанні доведено, що існують підстави ризику, що мобільний телефон, який було вилучено 31.10.2024 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , може бути зіпсований, знищений, перетворений, втрачений особою яка ним володіє, та вказана річ має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, вилучене майно, має доказове значення у кримінальному провадженні, необхідне для повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, а також є безпосереднім предметом і доказом вчинення кримінального правопорушення.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000330 від 25.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 31.10.2024 виявлено та вилучено в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy А24 SM-F245F/DSN», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із сім - картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» із номером « НОМЕР_3 ».

Заборонити користуватись, розпоряджатись та відчужувати майно, на яке накладено арешт, до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, у порядку передбаченому Постановою КМ України №1104 від 19.11.2012.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1