УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого детектива Бюро економічної безпеки України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 720 230 003 200 000 21 від 28.03.2023,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого детектива Бюро економічної безпеки України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 720 230 003 200 000 21 від 28.03.2023.

Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 720 230 003 200 000 21 від 28.03.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.2 ст.204 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 02.11.2023 детективами Бюро економічної безпеки України було проведено обшук у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було вилучено майно, а саме тютюнові суміші, електронні сигарети та рідини для наповнення електронних сигарет, перелік якого зазначений у протоколі обшуку. Орендарем вказаних приміщень є ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 08.02.2023.

Вважаючи, що вилучене під час проведення обшуку майно, набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки арешт на теке майно не накладався, у зв`язку з чим просив зобов`язати уповноваженого детектива у кримінальному провадженні № 720 230 003 200 000 21 від 28.03.2023 повернути тимчасово вилучене майно, що було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання заявник не з`явився, про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Уповноважений детектив будучи належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився, звернувся із заявою про відкладення розгляду даної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Зі змісту скарги адвоката вбачається, що 02.11.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 , за результатом якого було вилучено майно, перелік якого зазначений у протоколі обшуку. Ориндарем вказаних приміщень є ОСОБА_4 на підставі договору оренди від 08.02.2023.

При цьому, за доводами заявника вилучене під час проведення обшуку майно, набуло статусу тимчасово вилученого майна, оскільки арешт на спірне майно не накладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись із скаргою заявник посилається на те, що на вилучене під час обшуку майно, належить ОСОБА_4 та є тимчасово вилученим майном, оскільки арешт на вказане мйно накладено не було, проте жодних доказів на підтвердження цього до слідчому судді не надано.

При цьому, як вбачається з ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2023 у справі №761/38667/23, якою було надано дозвіл на проведення обшуку, зокрема з метою відшукання та вилучення в тому числі тютюнових виробів без марок акцизного податку та з марками акцизного податку невстановленого зразка, в тому числі з ознаками підроблення, необлікованих тютюнових виробів та тютюнових виробів зберігання яких здійснюється з порушенням законодавства, документів та чорнових записів щодо їх походження, придбання, зберігання та транспортування, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, комп`ютерної техніки (в тому числі мобільні телефони, комп`ютери, ноутбуки, планшети), флеш-накопичувачів, на яких є відомості щодо незаконної діяльності, печаток, тощо.

Таким чином, встановлено, що спірне майно не є тимчасово вилученим майном, оскільки щодо нього ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на вилучення.

При цьому, солід зауважити, що на момент прийняття судового рішення про надання дозволу на проведення обшуку слідчий суддя враховує всі обставини кримінального провадження, а також те, що слідчому чи прокурору на момент розгляду клопотання можуть бути ще невідомі всі індивідуальні ознаки речей і документів вилучення під час обшуку яких планується, а тому сторона кримінального провадження вказує на всі вже відомі загальні відомості про такі речі та документи, про що і чітко зазначається в відповідній судовій ухвалі, що долучена до матеріалів скарги.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для повернення майна, вилученого 02.11.2023 під час проведення обшуку, як тимчасово вилученого, у зв`язку з чим у задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 169, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого детектива Бюро економічної безпеки України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 720 230 003 200 000 21 від 28.03.2023.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: