Справа № 287/1322/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2024 року смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Ємільчине кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 12.04.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рамен`є Калінінської області Російської Федерації, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працює, раніше судимий:

- 03.03.2023 року Олевським районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.ч.2, 4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 30.11.2023 року Житомирським апеляційним судом за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2024 року визначено остаточне покарання за вироком Житомирського апеляційного суду від 30.11.2023 року, з урахуванням вироку Олевського районного суду Житомирської області від 03.03.2023 року при сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України

в с т а н о в и в:

В лютому 2023 року, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час та при невстановлених обставинах, перебуваючи в с. Михайлівка Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_4 незаконно придбав у невстановленої особи 2 корпуси гранат Ф-1 та 2 підривачі УЗРГМ(УЗРГМ-2), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на подальше незаконне носіння, зберігання та збут бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів, на порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабміну №576 від 12.10.1992, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів, зброї основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року за №622, діючи умисно, переніс вищевказані 2 корпуси гранат Ф-1 та 2 підривачі УЗРГМ(УЗРГМ-2) до нежитлового приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_3 .

08.05.2024 року під час проведення оперативної закупки по АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 з корисливих спонукань, шляхом розкриття місця зберігання бойових припасів в ході телефонної розмови, незаконно збув ОСОБА_6 2 корпуси гранат Ф-1 та 2 підривачі УЗРГМ(УЗРГМ-2), які при конструктивному поєднанні будь-якого з підривачів з будь-яким корпусів гранат Ф-1, є двома оборонними осколковими ручними гранатами Ф-1, які належать до бойових припасів, за що від останнього отримав грошову винагороду в сумі 4000 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу кваліфіковано за ст.263 ч.1 КК України.

14.06.2024 року під час досудового розслідування прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 уклали угоду про визнання винуватості.

Сторони узгодили, що підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 сторони враховують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення небезпечність вчиненого діяння, особу підозрюваного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На момент укладення угоди кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, на даний час відбуває покарання у Коростенській виправній колонії «№71», за місцем проживання та місцем відбування покарання характеризується позитивно, на диспансерних обліках у психіатричному та наркологічному кабінеті не знаходиться, з моменту вчинення даного правопорушення, будь-яких інших дій, які можливо розцінювати як кримінальні або інші правопорушення, не вчиняв

Обставинами, що пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Сторони домовились про призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеної міри покарання невідбутої частини за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 03.03.2023 року та за вироком Житомирського апеляційного суду від 30.11.2023 року призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 6 років позбавлення волі.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання. Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що сторони розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 був засуджений: 03.03.2023 року Олевським районним судом Житомирської області за ст.ст.185 ч.ч.2, 4 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 30.11.2023 року Житомирським апеляційним судом за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.02.2024 року визначено остаточне покарання за вироком Житомирського апеляційного суду від 30.11.2023 року, з урахуванням вироку Олевського районного суду Житомирської області від 03.03.2023 року при сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, суд вважає за необхідне, відповідно до ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 червня 2024 року між прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України шляхом часткового приєднання до призначеної міри покарання невідбутої частини за вироком Олевського районного суду Житомирської області від 03.03.2023 року та за вироком Житомирського апеляційного суду від 30.11.2023 року остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи в сумі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Речові докази:

- фрагменти об`єктів 1-4 (корпусів гранат Ф-1 та підривачів УЗРГМ(УЗРГМ-2) із первинним упакуванням, які передано на зберігання до кімнати зберігання зброї ВП №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області знищити;

- мобільний телефон «Sigma», який вилучено у ОСОБА_4 , який визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення та який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №2 Коростенського РУП конфіскувати.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1