справа № 279/5773/24,
провадження 1-в/279/660/24
У Х В А Л А іменем України
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -
Засуджений ОСОБА_3 , який відбуває покарання в Коростенській ВК №71 звернувся до суду з заявою про приведення вироку Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2022 року у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 18.07.2024 року.
Засуджений, прокурор, представник Коростенської ВК № 71 належним чином повідомлялись про час та місце судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Деснянського районного суду м.Києва від 18.08.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджений за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2022 року засудженй за ст. ст. 15 ч.2, 185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі.

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 06.02.2023 року засуджений за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 4 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк покарання рахувати з 06.02.2023 року, зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 26.06.2022 року по 05.02.2023 року влючн, та з 10.10.2020 року по 12.10.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно дл ч.5 ст. 72 КК України.

18 липня 2024 року набрав чинності Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон).

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Згідно вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Зі змісту вироку Деснянського районного суду м.Києва від 18.08.2022 року слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинив в 2020 році.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», становив 2102,00 грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01 січня 2020 року становило 2102 грн.

Як убачається з вироку, вартість викраденого майна складає 1602,82 грн., тобто не перевищує 2102,00 грн.

Зі змісту вироку Дарницького районного суду м.Києва від 23.08.2022 року слідує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_3 вчинив в 2022 році.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», становив 2481,00 грн.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01 січня 2022 року становило 2481 грн.

Як убачається з вироку, вартість викраденого майна складає 800,99 грн., тобто не перевищує 2481,00 грн.

Зі змісту вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 06.02.2023 року слідує, що засуджений кримінальне правопорушення, передбачене за ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.2 КК України вчинив 2018 році та 2019 році.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», становив 1762,00 грн.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», становив 1921,00 грн.

Як убачається з вироку, вартість викраденого майна складає 39440 грн. та 18700 грн., тобто перевищує 1762,00 грн. та 1921,00 грн. відповідно.

Оскільки засуджений ОСОБА_3 підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 18.08.2022 року за ч.3 ст.185 КК України, Дарницького районного суду м.Києва від 23.08.2022 року за ч.3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння, підстави застосування ч.4 ст.70 КК України відпали.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироками Деснянського районного суду м.Києва від 18.08.2022 року та Дарницького районного суду м. Києва від 23.08.2022 року завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 1 січня звітного року, у якому була скоєна крадіжка (2020, 2022 рік), тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, а тому ОСОБА_3 підлягає відбуттю покарання, яке призначене вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2 КК України, ч.1 ст.70 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 18.08.2022 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Дарницького районного суду м.Києва від 23.08.2022 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 15 ч.2 КК України, ч.1 ст.70 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 06.02.2023 року, зарахувавши йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, відповідно до вироку Дарницького районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року, з 26.06.2022 року до 05.02.2023 року включно, та, відповідно, до вироку Дарницького районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року з 10.10.2020 року до 12.10.2020 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в семиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1

Копія згідно оригіналу