У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2024 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 27.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду знаходяться матеріали вищевказаного кримінального провадження.

31.07.2024 прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подано до суду клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 31.07.2024 постановлено надати дозвіл на затримання громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором подано до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 31.07.2024 кримінальне провадження було зупинено судом до розшуку обвинуваченого.

Ухвалою суду від 13.09.2024 у зв`язку з доставкою обвинуваченого до суду відновлено дане кримінальне провадження.

В обґрунтування поданого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що згідно з висунутим обвинувачення встановлено, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вчинив злочинні дії щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 через державний кордон України.

23.06.2023 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, скеровано для розгляду до Ужгородського міськрайонного суду.

В подальшому 21.07.2023, 14.08.2023, 14.09.2023, 17.10.2023 головуючим суддею призначалися дати підготовчих судових засідань, у які обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився, внаслідок чого останнього було оголошено в розшук, який був виконаний, а ОСОБА_4 вручено повістку на 24.01.2024. Своєю чергою, 24.01.2024 обвинувачений ОСОБА_4 повторно не з`явився в зал судового засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату розгляду.

Прокурор зазначає, що у цьому кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 без поважних причин ухиляється від явки до суду й таким чином не виконує свої процесуальні обов`язки, свідчать про реальну наявність ризику переховування останнього від суду. Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може й надалі не прибувати на судові виклики до суду без поважних причин або не повідомляти про причини свого неприбуття, тим самим затягуючи хід судового розгляду у кримінальному провадженні, в якому обґрунтовано обвинувачується. Крім того, той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватися на території України.

На думку прокурора, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а відтак, інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, прокурор просить обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання без визначення розміру застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні, та просив останнє задовольнити. Питання щодо визначення обвинуваченому застави прокурор залишив на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, враховуючи щире каяття її підзахисного. При цьому захисник просила визначити мінімальний розмір застави у разі обрання запобіжного заходу.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заслухавши учасників судового провадження з цього приводу та вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, 29.06.2023 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 27.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою судді від 04.07.2023 постановлено призначити підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту.

Ухвалою суду від 14.09.2023 постановлено відкласти розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у даному кримінальному провадженні та доставити приводом в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 17.10.2023 постановлено оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , а кримінальне провадження зупинити до розшуку обвинуваченого.

Ухвалою суду від 06.12.2023 постановлено відновити кримінальне провадження у зв`язку з доставленням обвинуваченого до суду.

Ухвалою суду від 24.01.2024 постановлено відкласти розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у даному кримінальному провадженні та доставити приводом в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 26.02.2024 постановлено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 27.06.2024 постановлено відкласти розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у даному кримінальному провадженні та доставити приводом в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 31.07.2024 постановлено оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , а кримінальне провадження зупинити до розшуку обвинуваченого.

Таким чином, судом неодноразово призначалися судові засідання, у які обвинувачений не з`являвся, внаслідок чого двічі оголошувався в розшук.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу судом встановлено, що стороною обвинувачення ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Перевіряючи обґрунтованість обвинувачення суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000082.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні, суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік обвинуваченого, який є молодим за віком, та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, який неодружений та утриманців не має, відсутність у нього постійного місця роботи та джерела доходу, майновий стан обвинуваченого та відсутність у нього судимостей.

Зважаючи на викладене та обґрунтування сторони обвинувачення, особу обвинуваченого, беручи до уваги, що на даний свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, а докази, передбачені ст. 84 КПК України, із сторони обвинувачення та сторони захисту не досліджено, зважаючи на процесуальну поведінку обвинуваченого, яка проявилася у тому, що він неодноразово не з`являвся до суду, внаслідок чого двічі оголошувався в розшук, суд вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано обвинувачується та суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу обвинуваченого; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обвинувачений може й надалі не прибувати на судові виклики до суду без поважних причин або не повідомляти про причини свого неприбуття, чим затягувати хід судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог суд, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію судового провадження у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому суд враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, суд вважає, що у зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого та ризиків, встановлених судом, останньому слід визначити заставу - 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», відповідно становить 121120 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого не вбачається.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,

постановив:

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 10.11.2024 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, - у 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Роз`яснити, що обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків становить два місяці й визначено до 10.11.2024 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні №0000082.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1