Справа № 521/5646/23
Номер провадження:1-кп/521/774/24
УХВАЛА

08 серпня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

під час судового засідання, проведеного з застосуванням відеоконференцзв`язку, у кримінальному провадженні №521/5646/23 відносно:

ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Херсоні, громадянки України, до затримання проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, при викладених в обвинувальному акті обставинах.

Під час судового засідання прокурором було заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на те, що ризики вчинення дій, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не перестали існувати. Окрім цього, прокурор вважав за доцільне не визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_6 відмовився від висловлювання своєї позиції з приводу клопотання прокурора за відсутності його підзахисної ОСОБА_7 ОСОБА_8 .

Розглянувши клопотання прокурора про продовження застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Глави 18 КПК України, розгляд питання про обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснюється судом за обов`язковою участю обвинуваченого, що забезпечує йому гарантії доступу до правосуддя, а також надає можливості висловлення своєї позиції з зазначеного питання та є способом реалізації права на захист у кримінальному провадженні.

Разом із цим, аналіз діючих норм процесуального законодавства свідчить про те, що ці норми не регламентують процедуру розгляду питань про обрання (продовження) запобіжного заходу у відсутності обвинуваченої, при обставинах, які об`єктивно унеможливлюють забезпечення її участі у судовому засіданні.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01.07.2024 місце утримання обвинуваченої ОСОБА_5 змінено з Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» та її було направлено до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Однак, на момент розгляду клопотання прокурора про продовження застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання остання не прибула до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та перебуває в процесі етапування.

У зв`язку із зазначеними обставинами, які унеможливлюють участь обвинуваченої у судовому засіданні з об`єктивних причин, виконуючи вимоги процесуального закону про обов`язковість вирішення питання про продовження тримання під вартою осіб, які вже тримаються під вартою, приймаючи до уваги, що норми КПК України не регулюють вирішення питання кримінального провадження, при обставинах, що склалися, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі обвинуваченої.

Приймаючи рішення про розгляд зазначеного клопотання прокурора без участі обвинуваченої, суд вважає, що способом реалізації засад кримінального судочинства, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК України, зокрема: забезпечення права на захист , доступ до правосуддя , змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, є участь у розгляді цього клопотання захисника, який користується всіма процесуальними правами, які надані обвинуваченій, а гарантом дотримання всіх прав і свобод людини, принципів верховенства права і законності, є безпосередньо суд, яким буде перевірена наявність обставин, передбачених ст. 177, 178 КПК України, тобто обставин, наявність чи відсутність яких є підставою для вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу.

Також, приймаючи рішення про розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі обвинуваченої, суд також приймає до уваги наявність процесуального права обвинуваченої на подачу апеляційного оскарження прийнятого без її участі рішення з метою його перевірки на предмет законності та обґрунтованості.

Строк тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, встановлений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.07.2024, спливає 05.09.2024. Закінчити розгляд кримінального провадження з постановленням судового рішення до вказаної дати не уявляється можливим з об`єктивних причин.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною 6 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема, на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду вказує те, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_5 є тяжким, покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

У рішенні від 26 січня 1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробі незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вказує те, що судом ще не допитано всіх свідків, їх покази мають суттєве значення у кримінальному проваджені, обвинувачена перебуваючи під більш м`яким запобіжним заходом, безперешкодно зможе впливати на них, із метою зміни ними показів та ухилення від кримінальної відповідальності.

Інші більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти зазначеним вище ризикам.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 суд також враховує наступні обставини: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; майновий стан обвинуваченої; наявність судимостей.

Суд вважає, що перелічені прокурором доводи під час розгляду клопотання є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, на думку суду, немає.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 314-315, 334, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці (60 днів), тобто до 06.10.2024 включно.

Розмір застави, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою Гаркушею ОСОБА_8 її процесуальних обов`язків, не визначати.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій, її захиснику та направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_9