Справа № 629/6451/24
Провадження № 1-кс/629/1759/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0001043 від 17.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, комірника ДП «НВО ПХЗ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.122 ч.1, 186 ч.4 КК України, -

встановив:

Слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 26.11.2024 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.122 ч.1, 186 ч.4 КК України.

Підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий вказує, що 12.09.2024, близько 23-00 год., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходились на літньому майданчику кафе «Зеленський» за адресою: Харківська область, м.Лозова, вул.В.Сосюри, де спільно розпивали спиртні напої. У подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 на виник конфлікт в ході якого ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння наніс ОСОБА_10 один удар правою рукою в область щелепи з ліва, спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи в ділянці лівої гілки (лівого суглобового паростку) з незначним зміщенням, яке є середньої тяжкості тілесним ушкодженням.

Крім того, 12.09.2024, близько 23-00 год., на літньому майданчику кафе Зеленський» за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження. Для припинення конфлікту ОСОБА_10 пішов з зазначеного місця. Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел на відкрите викрадення речей належних останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою наживи, достовірно знаючи про те, що згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території Україні та у подальшому продовжено його дію, на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_2 наздогнав ОСОБА_10 та поваливши його на землю, завдав три удари кулаком в область лівого плеча потерпілого, чим спричинив фізичного болю та у такий спосіб подолав будь-яку можливість перешкоджати його подальшим діям. Подолавши волю чинити опір ОСОБА_10 до супротиву, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, ОСОБА_4 з барсетки ОСОБА_10 відкрито викрав належні останньому: мобільний телефон ZTE Blade A73 4/128GB Green, Imei: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 вартістю 3653,33 грн. та навушники Pixus Storm Silver-Black вартістю 445 грн.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 з місця злочину зник, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 4098,33 грн.

Дані кримінальні правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2024 за №0001043, за ст.122 ч.1 КК України, 21.11.2024 за №0001265 за ст.186 ч.4 КК України, які в подальшому постановою прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 були об`єднані в одне за №0001043 за ст.122 ч.1, 186 ч.4 КК України.

26.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.122 ч.1, 186 ч.4 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчого, прокурор посилався на те, що останній вчинив нетяжкий та тяжкий злочини, за які законом передбачено покарання у позбавлення волі на строк до 10 років, не одружений, та наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просив визначити заборону залишати житло в певний період доби.

Захисник ОСОБА_5 просив обрати більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби, оскільки ОСОБА_4 , провину у вчиненні злочинів визнає, офіційно працевлаштований, бажає відшкодувати шкоду завдану потерпілому, а для цього йому необхідно працювати.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванні або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 де суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за нетяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя є вагомою підставою для застосування запобіжного заходу, при цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо обрання альтернативного запобіжного заходу, однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи, що злочин вчинено у період діє воєнного стану на всій території Україні та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, відсутності тісних соціальних зв`язків, вважаю, що застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого частково та обирає запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання у певний період доби.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_4 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Керуючись ст.176-179,181,193,194,196,395 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0001043 задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0001043 від 17.09.2024, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати вищевказане житло з 19-00 год. до 06-00 год. ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відвідувати заклади, кафе бари ресторани, тощо, які здійснюють продаж алкогольних напоїв з метою їх вживання;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 положення ч.5 ст.181 КПК України, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 , визначити до двох місяців тобто до 26.01.2025.

Копію даної ухвали негайно направити для виконання Лозівському РВП ГУНП в Харківській області, слідчому СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , прокурору Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 до відома та вручити підозрюваному ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_12