В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000241 від 03.07.2024 р. по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Антрацит Луганської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.260 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в м. Антрацит, Луганської області, вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки .

Так, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах військового стану, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - рф, перейшовши на територію, контрольовану ворогом та в місце дислокації військ зс рф з метою сприяння в спричиненні шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Будучи обізнаним про те, що зс рф, своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, ОСОБА_5 розумів, що його призов та подальша служба в збройних силах російської федерації передбачатиме участь в таких бойових діях.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи умисно, 17 лютого 2022 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у місті Антрацит добровільно вступив до лав незаконного збройного формування першого батальйону сьомої бригади 206 полку так званої «Луганської Народної Республіки», діяльність якої, фінансується та координується збройними силами російської федерації.

Так, перебуваючи у складі вищевказаного військового підрозділу, ОСОБА_5 на виконання бойового наказу військового командування збройних сил рф, передислокувався на територію селища міського типу Нагольчик Луганської області, де отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74, боєприпаси до нього у кількості 30 набоїв та військову форму російського зранку. У вищевказаному населеному пункті, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання наказів військового командування збройних сил російської федерації, проходив навчання з вогневої підготовки, з метою подальшого здійснення оборони військових об`єктів зс рф та ураження живої сили- підрозділів Збройних Сил України.

Наприкінці лютого 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , будучи одягненим у військову форму російського зразку, відкрито демонструючи видану йому командуванням зс рф вогнепальну зброю, перебуваючи у складі незаконного збройного формування першого батальйону сьомої бригади 206 полку так званої «Луганської Народної Республіки», на виконання наказів військового командування збройних сил російської федерації, здійснював охороні заходи військової техніки зс рф на території тимчасово окупованого державою-агресором міста Циркуни Харківської області.

Так, перебуваючи у вищевказаному населеному пункті у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3» так званої «Народної міліції ЛНР», у період часу з кінця лютого (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) до 19 травня 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання бойових завдань вищого військового командування зс рф, здійснював на території тимчасово окупованого міста Циркуни Харківської області заходи щодо охорони військової техніки зс рф (установок ППО), патрулювання вулиць та фільтраційні заходи на блок-постах, а також спорядження фортифікаційних споруд.

В подальшому, 19 травня 2022 року, останній отримав поранення внаслідок обстрілу займаних позицій Збройними Силами України та був госпіталізований для проходження лікування на території так званої «ЛНР», де пробув до червня 2022 року.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, не встановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями з числа вищого керівництва зс рф, ОСОБА_5 було призначено на посаду оператора-навідника БМП-1, де він проходив подальшу військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 у званні рядового.

Так, у період часу з 22 червня 2022 року по грудень 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 на виконання наказів вищого командування зс рф, перебуваючи у складі вищевказаного підрозділу, передислокувався до АДРЕСА_2 , де здійснював технічне обслуговування та ремонт військової техніки зс рф, зокрема - БМП-1.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2023 року, ОСОБА_5 , на виконання бойових завдань військового командування зс рф, займав оборонні позиції на випадок збройного наступу ЗСУ, у наступних населених пунктах, а саме: АДРЕСА_3 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше

22 червня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у місті Білогорівка, на виконання наказів вищого військового командування зс рф, здійснював висадку та доставку десанту, евакуацію поранених, охорону вогневих позицій зс рф.

22 червня 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час бойового зіткнення зі Збройними силами України неподалік населеного пункту Білогорівка Луганської області ОСОБА_5 припинив збройний опір та склав зброю.

Таким чином, як учасник НЗФ: «ІНФОРМАЦІЯ_3» так званої «Народної міліції ЛНР», яке діяло на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, ОСОБА_5 , а також у складі військової частини НОМЕР_1 зс рф, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфлікті, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у збройних силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

Так, в період з 17 лютого 2022 року по 22 лютого 2024 року

ОСОБА_5 діючи на боці ворога - держави-агресора рф, у складі незаконного збройного формування: «ІНФОРМАЦІЯ_3» так званої «Народної міліції ЛНР», вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій України;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників НЗФ так званої «ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка зс рф відкрито носив при собі вогнепальну зброю.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

Громадянин України ОСОБА_5 , в період з 17 лютого 2022 року по 22 червня 2024 року, перебуваючи на території Луганської області, приймав участь в діяльності НЗФ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, при наступних обставинах.

Громадянин України ОСОБА_5 достовірно знаючи, що зс рф, НЗФ так званої «ЛНР», своїми спільними та узгодженими діями здійснюють широкомасштабні бойові дії на всій території України, розуміючи, що його призов та подальша служба в НЗФ так званої «ЛНР» передбачатиме участь в таких бойових діях, ОСОБА_5 у 17 лютого 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у місті Антрацит, діючи умисно, добровільно вступив до лав незаконного збройного формування першого батальйону сьомої бригади 206 полку так званої «Луганської Народної Республіки», діяльність якої, фінансується та координується збройними силами російської федерації.

Так, перебуваючи у складі вищевказаного військового підрозділу, ОСОБА_5 , на виконання бойового наказу військового командування збройних сил рф, передислокувався на територію селища міського типу Нагольчик Луганської області, де отримав від невставлених представників збройних сил російської федерації вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74, боєприпаси до нього у кількості 30 набоїв та військову форму російського зранку. У вищевказаному населеному пункті, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання наказів військового командування збройних сил російської федерації, проходив навчання з вогневої підготовки, з метою подальшого здійснення оборони військових об`єктів зс рф та ураження живої сили- підрозділів Збройних Сил України.

Наприкінці лютого 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , будучи одягненим у військову форму російського зразку, відкрито демонструючи видану йому командуванням зс рф вогнепальну зброю, перебуваючи у складі незаконного збройного формування першого батальйону сьомої бригади 206 полку так званої «Луганської Народної Республіки», на виконання наказів військового командування збройних сил російської федерації, здійснював охороні заходи військової техніки зс рф на території тимчасово окупованого державою-агресором міста Циркуни Харківської області.

Так, перебуваючи у вищевказаному населеному пункті у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_3» так званої «Народної міліції ЛНР», у період часу з кінця лютого (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) до 19 травня 2022 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, на виконання бойових завдань вищого військового командування зс рф, здійснював на території тимчасово окупованого міста Циркуни Харківської області заходи щодо охорони військової техніки зс рф (установок ППО), патрулювання вулиць та фільтраційні заходи на блок-постах, а також спорядження фортифікаційних споруд.

В подальшому, 19 травня 2022 року, останній отримав поранення внаслідок обстрілу займаних позицій Збройними Силами України та був госпіталізований для проходження лікування на території так званої «ЛНР», де пробув до червня 2022 року.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, не встановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями з числа вищого керівництва зс рф, ОСОБА_5 було призначено на посаду оператора-навідника БМП-1, де він проходив подальшу військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 у званні рядового.

Так, у період часу з 22 червня 2022 року по грудень 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 на виконання наказів вищого командування зс рф, перебуваючи у складі вищевказаного підрозділу, передислокувався до АДРЕСА_2 , де здійснював технічне обслуговування та ремонт військової техніки зс рф, зокрема - БМП-1.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2023 року, ОСОБА_5 , на виконання бойових завдань військового командування зс рф, займав оборонні позиції на випадок збройного наступу ЗСУ, у наступних населених пунктах, а саме: АДРЕСА_3 .

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше

22 червня 2024 року, ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області - у місті Білогорівка, на виконання наказів вищого військового командування зс рф, здійснював висадку та доставку десанту, евакуацію поранених, охорону вогневих позицій зс рф.

22 червня 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час бойового зіткнення зі Збройними силами України неподалік населеного пункту Білогорівка Луганської області, ОСОБА_5 , припинив збройний опір та склав зброю.

Таким чином, як учасник НЗФ: «ІНФОРМАЦІЯ_3» так званої «Народної міліції ЛНР», яке діяло на боці держави-агресора у цьому міжнародному збройному конфлікті, ОСОБА_5 , а також у складі військової частини НОМЕР_1 зс рф, у відповідності до п.п. 1, 2 ч. А, ст. 4 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими 1949 року (ІІІ Женевська конвенція), ст. 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфлікті, від 08 червня 1977 року (Протокол І), п. 29 Глави 2 розділу I Інструкції про порядок виконання норм міжнародного гуманітарного права у збройних силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23 березня 2017 року № 164, був зобов`язаний дотримуватись у своїх діях законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами.

Однак, в період з 17 лютого 2022 року по 22 лютого 2024 року ОСОБА_5 діючи на боці ворога - держави-агресора рф, у складі незаконного збройного формування: «ІНФОРМАЦІЯ_3» так званої «Народної міліції ЛНР», вчиняв наступні дії:

- здійснював окупацію та охорону захоплених територій України;

- виконував вказівки та накази командирів з числа військовослужбовців збройних сил рф та осіб з числа учасників НЗФ так званої «ЛНР», які були за званням чи посадою вище;

- під час несення служби у військовій польовій камуфльованій формі зразка зс рф відкрито носив при собі вогнепальну зброю.

При цьому, ОСОБА_5 відкрито носив при собі вогнепальну зброю, був одягнений у військову польову камуфльовану форму зразка зс рф.

Тобто, ОСОБА_5 діючи умисно, в період з 17 лютого 2022 року по 22 червня 2024 року на території Луганської області приймав участь у діяльності незаконного збройного формування: «ІНФОРМАЦІЯ_3» так званої «Народної міліції ЛНР».

Таким чином, ОСОБА_5 взяв участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 260 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся. Вказав, що всі обставини в обвинувальному акті зазначені вірно та додати йому нічого.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд визнає докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведеною.

При призначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, раніше не судимого, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Суд не може визнати обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття, оскільки обвинувачений, на переконання суду, зазначає про таке каяття лише з метою пом`якшення покарання

Суд вважає доцільним зважити на послідовну практику Верховного Суду, згідно з якою розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Визнання вини обвинуваченим за вчинене правопорушення також не можна вважати щирим каяттям, оскільки воно здійснено внаслідок тиску масиву доказів, що беззаперечно підтверджують його вину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Судові витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією всього його майна.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього його майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального процесуального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією всього його майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1