печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001771 від 09.09.2024 - прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001771 від 09.09.2024 - прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити. Розгляд справи просив здійснювати без виклику власників майна.

Зважаючи на позицію органу досудового розслідування, слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001771 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує наступне.

Досудовим розслідування встановлено, що 08.09.2024 приблизно о 21.05 год., невстановлений водій, керуючи невстановленим автомобілем, рухаючись на 38 км. а/д Бориспіль-Дніпро, що на території Бориспільського району Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на проїзній частині автодороги, внаслідок чого останній загинув на місці події. Після наїзду невстановлений водій, невстановленого транспортного засобу, з місця події втік.

В подальшому встановлено, що наїзд міг відбутися автомобілем «BMW» на якому на момент пригоди були встановлені номерні знаки НОМЕР_1 , (що йому не належать) під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 який являється працівником Національної поліції України.

В період часу з 08.09.2024 по 09.09.2024 під час огляду місця пригоди було виявлено і вилучено уламки переднього бамперу транспортного засобу з маркуванням « BMW ».

11.09.2024 в ході проведення невідкладних розшукових заходів щодо встановлення водія та транспортного засобу учасника пригоди було виявлено автомобіль «BMW», на якому були встановленні номерні знаки НОМЕР_2 (які вказаному автомобілю не належать), що був розташований за адресою АДРЕСА_1 з механічними пошкодженнями нижньої частини переднього бамперу.

Під час огляду автомобіля «BMW» реєстраційний номер (на момент огляду) НОМЕР_2 з його нижньої частини із-за переднього правого колеса виявлено та вилучено згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, з підкрилку переднього правого колеса виявлено та вилучено згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору та з виступаючих частин кріплення передньої правого колеса вилучено змиви речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, а з задніх лівих дверцят виявлено та вилучено два сліди пальців рук, все вилучено поміщено до паперових конвертів..

На даний час встановити точну модель транспортного засобу учасника пригоди та його реєстраційні номери не представляється за можливе.

Реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не належать автомобілю «BMW», а інші ідентифікуючі ознаки на транспортному засобі відсутні.

З метою отримання вичерпної інформації щодо моделі транспортного засобу та його реєстраційних номерів в кримінальному провадженні призначено судову автотоварознавчу експертизу.

12.09.2024 автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер (на момент огляду) НОМЕР_2 та вилучені із-за переднього правого колеса згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, з підкрилку переднього правого колеса виявлено та вилучено згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору та з виступаючих частин кріплення передньої правого колеса вилучено змиви речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, з задніх лівих дверцят два сліди пальців рук, що поміщені до паперових конвертів визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є об`єктами, які зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, які є необхідними для проведення експертних досліджень, мають суттєве значення для встановлення істини у даному провадженні, швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Прокурор зазначає, що для здобуття доказів у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій та експертних досліджень з використанням даного транспортного засобу, які мають суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та прийняття рішення за результатами досудового розслідування. Зокрема, у кримінальному провадженні необхідно провести ряд судових інженерно-транспортних експертиз.

Повернення вказаного транспортного засобу, а також його зберігання за межами майданчика для зберігання транспортних засобів ТУ ДБР у м. Києві за адресою м. Київ вул. Довженка, 7 може призвести до його видозмінення, ремонту та відновлювальних робіт, штучної зміни конструктивних властивостей, механічних слідів утворених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди або відчуження на користь третіх осіб та як наслідок, це призведе до втрати технічних властивостей автомобіля та знищення або спотворення доказової інформації, яка має суттєве значення для кримінального провадження та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Слідова інформація на транспортному засобі, яка виникла внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є унікальною по своїй суті та має індивідуальні ознаки характерні лише для даної дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася за участю вказаних автомобіля, має суттєве значення для встановлення об`єктивних обставин дорожньо-транспортної пригоди, механізму його розвитку та в цілому для прийняття обґрунтованого та законного рішення у кримінальному провадженні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні дані вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме майно з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, а відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому пунктом 1 частини 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України дане клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано наступного робочого дня після його вилучення.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення належного проведення судових експертиз, збереження речових доказів у стані придатному для подальшого використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на них арешт, оскільки в інший спосіб без накладення арешту на автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер (на момент огляду) НОМЕР_2 та вилучені із-за переднього правого колеса згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, з підкрилку переднього правого колеса виявлено та вилучено згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору та з виступаючих частин кріплення передньої правого колеса вилучено змиви речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, з задніх лівих дверцят два сліди пальців рук, що поміщені до паперових конвертів це зробити не можливо.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором наведено вагомі доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

За таких обставин приходжу до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 26, 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0001771 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: автомобіль марки «BMW» реєстраційний номер (на момент огляду) НОМЕР_2 та вилучені із-за переднього правого колеса згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, з підкрилку переднього правого колеса виявлено та вилучено згусток речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору та з виступаючих частин кріплення передньої правого колеса вилучено змиви речовини біологічного походження з вмістом речовини бурого кольору, з задніх лівих дверцят два сліди пальців рук, що поміщені до паперових конвертів.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1