Провадження №: 1-кс/336/1073/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою про звільнення незаконно утримуваної особи в порядку ст. 206 КПК України, поданою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя звернувся ОСОБА_2 із скаргою про звільнення незаконно утримуваної особи в порядку ст. 206 КПК України.

Ознайомившись з матеріалами скарги, вважаю, що наявні підстави для повернення скарги у зв`язку із наступним.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У скарзі ОСОБА_2 зазначає, що разом із ОСОБА_3 09.11.2024 близько 20 години 00 хвилин вони перебували на зупинці по вул. Кутузова, де до них під`їхав автомобіль без розпізнавальних знаків, з якого вийшли троє невідомих, які обмежили їхнє з товаришем пересування, не представились та не пояснили причини зупинки. У подальшому, невідомі перевірили документи його та ОСОБА_3 , після чого примусили ОСОБА_3 сісти в автомобіль та відвезли у невідомому напрямку. 10.11.2024 ОСОБА_3 зателефонував своїй сестрі ОСОБА_4 та повідомив, що знаходиться в ІНФОРМАЦІЯ_1 . 09.11.2024 до ВП № 3 ОСОБА_2 подав заяву про вчинення кримінального правопорушення за вказаним фактом.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_2 звертається до суду в інтересах ОСОБА_3 , який є йому товаришем.

Між тим, документи що підтверджують повноваження ОСОБА_2 діяти в інтересах ОСОБА_3 в матеріалах скарги відсутні.

Суд звертає увагу, що у скарзі зазначено, що у ОСОБА_3 є сестра ОСОБА_4 , якій він зателефонував та повідомив своє місцезнаходження.

Між тим, до суду за захистом інтересів ОСОБА_3 остання не зверталась.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що скарга подана особою, яка не має повноважень щодо представництва інтересів ОСОБА_3 , скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 206, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу про звільнення незаконно утримуваної особи в порядку ст. 206 КПК України, поданою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1