Справа № 304/1033/24 Провадження № 1-кс/304/922/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 і його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника керівника Підрозділу керівника відділу Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000141 від 21 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 358 КК України, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

про продовження строку тримання під вартою,

У С Т А Н О В И Л А:

Заступник керівника Підрозділу керівник відділу Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , поданим на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000141 від 21 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України, про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що Підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області здійснюється досудове розслідування цього кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 358 КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що не пізніше 19.12.2023 (більш точний час органом досудового розслідування встановити не виявилось можливим) у ОСОБА_4 та невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб військової частини НОМЕР_1 виник злочинний умисел на заволодіння грошових коштів військової частини НОМЕР_1 у розмірі 3 736 711, 72 грн, які були перераховані Великолучківською територіальною громадою Мукачівського району Закарпатської області військовій частині НОМЕР_1 для забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та суверенітету, шляхом підроблення та використання офіційних документів, які створюють видимість постачання ОСОБА_4 на користь військової частини НОМЕР_1 обладнання та комплектуючих до дронів.

Детектив указує, що 27 вересня 2024 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави в розмірі 3 736 711, 72 грн, оскільки він обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 358 КК України. При цьому зазначає, що ризики, які виправдовують тримання під вартою та які існували раніше, на теперішній час не зменшились, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою на цьому етапі досудового розслідування.

Детектив також указує, що завершити досудове розслідування до закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо внаслідок особливої складності провадження та необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів, з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинених злочинів, а саме призначити комп`ютерно-технічну експертизу мобільного телефону ОСОБА_4 , який був вилучений у ході проведення обшуку за місцем його проживання, на підставі ухвали слідчого судді здійснити тимчасовий доступ до оригіналів документів, які перебувають у володінні AT «Банк Інвестицій та Заощаджень», та провести їх аналіз, підготувати запити про надання міжнародної правової допомоги щодо допиту в якості свідків осіб, які знаходяться за межами території України, допитати в якості свідків представників військової частин НОМЕР_1 , які на даний час перебувають у районах проведення бойових дій, а також службових осіб суб`єктів підприємницької діяльності, на рахунки яких ФОП ОСОБА_4 було перераховано частину коштів, які отримано від військової частини НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу товарів від 19.12.2023 № 87, а також у разі необхідності виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії.

За вказаних обставин, детектив просить слідчого суддю продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 30 дібз визначенням розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні стосовно продовження ОСОБА_4 строкутримання під вартою строком на 30 діб з визначенням розміру застави заперечив та просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях щодо клопотання про продовження строку тримання під вартою. При цьому зазначив, що у разі якщо слідчий суддя дійде висновку про продовження строку тримання під вартою із визначенням розміру застави, то просив визначити ОСОБА_4 заставу в меншому розмірі, ніж такий визначений в попередній ухвалі.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім цього, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини встановлено, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Відділу детективів Територіального управління БЕБ у Закарпатській області перебуває кримінальне провадження № 0000141 від 21 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, що підтверджується наданим витягом з кримінального провадження.

26 вересня 2024 року о 17 годині 14 хвилин в межах кримінального провадження № 0000141 від 21 березня 2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , у зв`язку із чим ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 вересня 2024 року до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 листопада 2024 року (включно), з визначенням застави в розмірі 3 736 711, 72 грн.

При цьому, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року зазначену вище ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду від 27 вересня 2024 року залишено без змін.

Так, підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слугувало те, що такий може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Разом із цим, слідчий суддя розуміє, що це не може бути вирішальною і єдиною підставою для продовження строку тримання під вартою, а тому така обставина розглядається в сукупності з іншими;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному проваджені, з метою викривлення їх показань. Цей ризик зберігається до моменту безпосереднього їх сприйняття у судовому засіданні під час судового розгляду, оскільки ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Слідчим суддею встановлено, що ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду не зменшився, так як і ризик впливу підозрюваного на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 5 ст. 191 КК України), докази про вчинення якого є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (позбавлення волі на строк до дванадцяти років з можливістю конфіскації всього майна), молодий вік, стан його здоров`я, а також те, що підозрюваний є неодруженим, офіційно не працевлаштованим, у нього немає утриманців, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_4 , державі могло бути завдано збитків на суму понад 3 мільйони гривень. Долучені стороною захисту докази щодо надання ОСОБА_4 соціальних послуг ОСОБА_9 слідчий суддя безумовно враховує, але такі не доводять того, що немає інших осіб, які можуть надавати такі соціальні послуги.

ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (42310/04, від 21 квітня 2011 року, п.219) нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Тому, з урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшла висновку, що підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, оскільки жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, що вказані у ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, майнового та сімейного стану підозрюваного, відсутності доказів, що останній має у своїй власності рухоме чи нерухоме майно, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні, зокрема, особливо тяжкого злочину (ч. 5 ст. 191 КК України), слідчий суддя, з урахуванням надмірної суспільної небезпеки злочину, що пов`язаний із розтратою коштів, які призначалися на комплектуючі до дронів, відтак і злочину, що пов`язаний із ослабленням обороноздатності держави, вважає, що розмір застави може і має бути визначено на рівні, необхідному для забезпечення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження, тому дійшла висновку про необхідність визначення підозрюваному застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалюючи рішення про зменшення розміру застави, суд враховує, що підозрюваний протягом перших 60 днів не спромігся виконати обов`язок із внесення застави. Така обставина може свідчити про її надмірний розмір, який не відповідає матеріальним можливостям підозрюваного. Слідчий суддя вважає, що забезпечення балансу між інтересами правосуддя та правами підозрюваного є ключовим завданням при визначенні застави. Верховний Суд неодноразово наголошував, що застава має бути доступною для підозрюваного, враховуючи його майновий стан, а її розмір пропорційним цілям забезпечення кримінального провадження.

Також такий розмір застави відповідає позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки. Слідчий суддя вважає, що такий розмір застави є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

Слідчий суддя вважає, що надмірний розмір застави може перетворювати запобіжний захід на покарання, що суперечить завданню статті 5 Європейської конвенції з прав людини. У контексті часу, проведеного під вартою, високий розмір застави перестає бути обґрунтованим, якщо відсутні об`єктивні докази, які свідчать про необхідність його підтримання на початковому рівні.

Крім цього, на виконання вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя на підозрюваного покладає обов`язки, визначені цією нормою закону:

-прибувати до детектива, прокурора чи суду за кожною вимогою;

-утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні № 0000141;

-не відлучатися з м. Києва без дозволу детектива, прокурора, суду;

-повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в разі їх наявності.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Наведені слідчим суддею висновки свідчать, що клопотання детектива, погоджене прокурором, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 21 березня 2024 року, про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під варто підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 182, 183, 186, 193, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання детектива, погоджене прокурором, подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 21 березня 2024 року, про продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 30 днів до 21 грудня 2024 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Застава може бути внесена підозрюваним або заставодавцем у будь-який момент у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку тримання під вартою, на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (банк отримувача - Держказначейська служба України м. Київ, МФО - 820172, рахунок UA0018501, призначення платежу: застава № ухвали суду, П.І.Б. платника застави. Код ).

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та повідомити про це детектива, прокурора, слідчого суддю або суд у залежності від стадії кримінального провадження.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України такі обов`язки:

- прибувати до детектива, прокурора чи суду за кожною вимогою;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні № 0000141;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу детектива, прокурора, суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, в разі їх наявності.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 строком на 1 місяць, який починається з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Вручити копію ухвали підозрюваному та прокурору негайно після її оголошення.

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали складено 27 листопада 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1