Справа № 183/9475/24
№ 1-кп/183/1817/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2024 року Дніпропетровська обл.

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 10.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миролюбівка (Видвиженець), Новомосковського р-ну, Дніпропетровської обл., громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працює сторожем в ТОВ «Будища», на утриманні має шістьох неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

31 серпня 2024 року, приблизно о 10 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де також знаходився ОСОБА_4 .

В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклої сварки виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та місці у безпосередній близькості від ОСОБА_4 , наніс йому три удари кулаком правої руки в ліву область обличчя, носу та щелепи.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді саден на спинці носа, у лівій виличній області, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Письмовою заявою від 16.09.2024 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України (тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження), згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Письмовою заявою потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має шістьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем роботи та проживання зарекомендував себе позитивно, раніше не судимий.

Наведене характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, який не є суспільно небезпечним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1