Справа №211/4738/24 Провадження № 1-кп/211/570/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 13.06.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Демитрово Кіровоградської області, громадянки України, яка має середньо-спеціальну освіту, неодружена, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, пенсіонерка, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановив:

07 червня 2024 в вечірній час, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який перебуває в лавах ЗСУ, на прохання останнього, з метою взяти його речі та передати йому, приїхала до квартири АДРЕСА_2 , власницею якої є мати ОСОБА_8 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скориставшись при цьому ключами, які їй залишив ОСОБА_8 .

В цей час до квартири приїхала ОСОБА_7 , та побачивши у квартирі ОСОБА_5 , на ґрунті раніше існуючих неприязних відносин, розпочала конфлікт, через те, що остання перебувала у даній квартирі, та між ними розпочалася словесна перепалка, що викликало у ОСОБА_7 гостру неприязнь до ОСОБА_5 та намір на заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Одразу після цього, ОСОБА_7 , 07.06.2024 приблизно о 20:15 годин, перебуваючи у проході в спальну кімнату, у квартирі АДРЕСА_2 , реалізуючи свій протиправний намір спрямований на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до неї, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень, і бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні обличчя до обличчя, правою рукою нанесла ОСОБА_5 не менше одного удару в область лівої частини обличчя. Після того, як ОСОБА_5 підняла руки, закривши обличчя, ОСОБА_7 нанесла не менше одного удару ОСОБА_5 в область правої руки останньої.

Надалі, ОСОБА_5 стала виходити з квартири, знаходячись у положенні спиною до ОСОБА_7 , а остання знов умисно нанесла не менше одного удару ногою в область правої нижньої кінцівки ОСОБА_5 .

Після того, як ОСОБА_5 залишила приміщення квартири, ОСОБА_7 припинила свої протиправні дії.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_5 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: садна обличчя, синців правої верхньої та правої нижньої кінцівок, які згідно висновку експерта № 1204 від 08.07.2024, за результатами проведеної судово-медичної експертизи, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6 днів

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вину не визнала та пояснила, що 07 червня 2024 року вона приїхала до м.Кривий Ріг по власним справам. Зайшла до ОСОБА_9 , посиділа у неї та пішла до своєї квартири. Це було близько 20:00 години. Під квартирою простояла хвилин 15, бо зсередини квартира була зачинена та там була ОСОБА_10 . Після ОСОБА_10 відчинила двері і відразу матом почала їй казати, що вона тут ніхто та штовхнула в груди. Потім ОСОБА_10 пішла на балкон, після на кухню, щось робила в телефоні, забирала речі, каву. Вона казала ОСОБА_10 , що викличе поліцію, бо вона незаконно знаходиться в квартирі. На запитання звідки у неї ключі від квартири, та сказала, що ключі їй дала т. ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ). Коли ОСОБА_10 була на кухні, то сама себе нігтем пошкрябала. Вже коли прийшла до квартири ОСОБА_12 , вона сказала ОСОБА_10 «Пошла вон!» та махнула в її бік ногою, однак не влучила. Жодних тілесних ушкоджень вона потерпілій не спричиняла. Із ОСОБА_10 у неї були нормальні відносини як і з сином ОСОБА_8 , однак після тих подій відносини зіпсувались. Вона є власницею квартири і має намір там проживати, але зараз навіть потрапити туди не може. Вважає, що все відбувається через квартиру.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

За вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Зважаючи на те, що ОСОБА_7 вину не визнала, суд, з урахуванням позиції учасників кримінального провадження, визнав за необхідне окрім допиту обвинуваченої, також допитати потерпілу, свідка та дослідити письмові докази.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що вона знає обвинувачену з 2016 року, бо та є матір`ю її цивільного чоловіка ОСОБА_8 . Так, 06.06.2024 року їй зателефонував ОСОБА_13 та попросив забрати його особисті речі з квартири по АДРЕСА_1 . 07.06.2024 року вона приїхала ввечері до квартири, власними ключами відімкнула двері та почала збирати необхідні речі. Через деякий час почула як хтось намагається відчинити двері. Як виявилось то була ОСОБА_14 , яка тільки зайшовши до квартири почала сварку. Вона пояснила, що ОСОБА_13 попрохав забрати речі та пішла до кімнати їх збирати. ОСОБА_14 сказала, що вона господар квартири, робить що хоче. Потім вдарила її по обличчю, внаслідок чого пішла кров. Після чого ОСОБА_14 випхала її на балкон і зачинила двері. Вона зателефонувала ОСОБА_13 і попрохала про допомогу, бо ОСОБА_14 її не випускала з балкону. Через деякий час прибігла сусідка і попрохала ОСОБА_14 випустити її. Після вона забрала речі почала виходити з квартири, аж тут відчула удар в ногу, який нанесла їй ОСОБА_14 . Вона нічого не сказала та пішла з квартири. 08.06.2024 року вона звернулась до мед.закладу і написала заяву до поліції. Відносини із ОСОБА_14 погіршились, через те, що вона казала ОСОБА_13 що і як робити, після повномасштабного вторгнення вже як ОСОБА_13 пішов до ЗСУ, він перестав допомагати ОСОБА_14 , що також вплинуло на відносини між ними. Додала, що до 2022 року вона із ОСОБА_13 жили в квартирі по АДРЕСА_1 . Вважає, що ОСОБА_7 слід покарати на розсуд суду.

Крім показань потерпілої, вина обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України підтверджується показаннями свідка, яка, будучи безпосередньо допитаною у судовому засіданні у відповідності до вимог положень § 3 Глави 28 КПК України, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, підтвердила обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що знає ОСОБА_14 близько 30 років, бо живуть в одному домі. ОСОБА_14 залишає у неї ключі від своєї квартири. Геночкіну знає близько 6 років. Це було в червні, ввечері приїхала до неї ОСОБА_14 , вони повечеряли, після того ОСОБА_14 взяла ключі від квартири та пішла до себе. Через хвилин 15 до неї зателефонував ОСОБА_13 та попросив випустити ОСОБА_16 з квартири. Коли вона спустилась до квартири ОСОБА_14 , то побачила там ОСОБА_14 і ОСОБА_10 трохи «скуйовджених». У ОСОБА_10 з лівої сторони щоки був потік крові. Як ОСОБА_10 виходила, ОСОБА_14 махнула в її бік ногою та сказала «Пішла геть!», при цьому чи попала ОСОБА_14 ногою по ОСОБА_10 , вона не побачила.

Так, суд не вбачає підстав для визнання показань допитаного свідка недостовірними, оскільки вони є логічними та послідовними. Аналізуючи зміст показань вказаного свідка в частині обставин, які вона сприймали особисто, суд визнає їх належними, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також не вбачає підстав для визнання їх недостовірними та недопустимими, ураховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України.

Клопотань про допит інших свідків від сторони обвинувачення, а так само і захисту не надходило.

Окрім безпосередньо отриманих під час судового розгляду показань потерпілої та свідка, вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України підтверджується сукупністю досліджених, з урахуванням позицій учасників судового провадження, письмових доказів.

Так, згідно із довідкою № 3093 від 08.06.2024 з травмпункту КП «Криворізька МКЛ № 2» КРМ, ОСОБА_5 надана допомога з приводу: забій м`яких тканин правого передпліччя, гематома підшкірна, садно м`яких тканин обличчя. Дата травми: 07.06.2024 (Т.1, а.с. 23).

Відповідно до висновку спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_17 № 1000 від 10.06.2024, складеного на основі судово-медичного обстеження ОСОБА_5 , з урахуванням відомих обставин справи, виявлені у неї ушкодження у вигляді: садна обличчя; синців правої верхньої та правої нижньої кінцівок за характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб, які могли бути утворені від ударної дії тупого твердого предмету, або предметів, або при ударі об такі. Беручи до уваги ступінь їх загоєння (скоринка садна розташована вище рівня шкіри навколо, синці з нечіткими контурами, дані мед. документів) свідчить, що термін їх виникнення може відповідати терміну вказаному обстежуваною (Т.1, а.с. 24-25).

Згідно із протоколом пред`явлення для впізнання за голосом від 05.07.2024, у присутності понятих, свідок ОСОБА_15 впізнає серед пред`явлених їй для впізнання аудіо-файлах зі стенограмою осіб, між якими відбувся конфлікт, а саме у голосі особи № 1 впізнає ОСОБА_7 , а у голосі особи № 2 впізнає ОСОБА_5 (Т.1, а.с. 33-36). Зазначені аудіо-файли зафіксовані на носії інформації, який досліджено в судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження (Т. 1, а.с. 26).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.07.2024, та відеозаписом проведення слідчого експерименту, потерпіла ОСОБА_5 розповіла про обставини вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, що 07.06.2024 вона перебувала за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрілась із ОСОБА_7 . Під час розмови між ними виник словесний конфлікт, внаслідок чого остання підійшла до потерпілої на відстань витягнутої руки, стоячи обличчям до неї, правою рукою, а саме долонею нанесла один удар в область лівої сторони обличчя потерпілої. Другий удар ОСОБА_18 нанесла правою рукою, а саме долонею в область правого передпліччя, коли потерпіла підняла руки догори. Далі потерпіла розвернулась спиною до ОСОБА_19 та остання нанесла їй один удар ногою по правому стегну потерпілої, якою саме ногою потерпіла не бачила (Т.1, а.с. 39-40). Зазначена слідча дія зафіксована на носії інформації, який досліджено в судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Відповідно до висновку експерта № 1204 від 08.07.2024, складеного судово-медичним експертом ОСОБА_17 , на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , з урахуванням відомих обставин справи, у ОСОБА_5 виявлені садно обличчя; синці правої верхньої та правої нижньої кінцівок, що підтверджується даними огляду, медичних документів на її ім`я. Характер тілесних ушкоджень у потерпілої свідчить про утворення синців від дії тупого твердого предмета (предметів) за механізмом удар (удар - стиснення), садна від дії тупого твердого предмета за механізмом тертя-ковзання. Ступінь їх загоєння (скоринка садна розташована вище рівня шкіри навколо, синці з нечіткими контурами, дані мед. документів), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати часу зазначеному у постанові. На тілі потерпілої виявлено близько 3 точок прикладення фізичної сили в області обличчя, правої верхньої та правої нижньої кінцівок. Локалізація та характер виявлених ушкоджень не характерні для виникнення внаслідок падіння на площину (Т.1, а.с. 44-45).

Згідно із висновком експерта № 1205 від 08.07.2024, складеним судово-медичним експертом ОСОБА_17 , на основі судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , з урахуванням відомих обставин справи, виявлені у потерпілої ушкодження могли утворитися при механізмі, на який вона сама вказує, про що свідчить локалізація та характер виявлених у неї ушкоджень (Т.1, а.с. 48-49).

Відповідно до протоколу огляду предметів від 18.07.2024 та фототаблиці, під час огляду мобільного телефону Redmi Note 13 Pro, imei-1 НОМЕР_1 , imei-2 НОМЕР_2 , з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 НОМЕР_4 виявлено, що у контактній книзі є контакт НОМЕР_5 , який зі слів ОСОБА_20 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На мобільному телефоні встановлений додаток ОСОБА_21 ", в якому є можливість подивитись історію дзвінків, через що встановлено, що ОСОБА_5 спілкувалась з абонентом, номер телефону якого НОМЕР_6 07.06.2024 у наступні години: 17:42, тривалість дзвінку складає 7 хв. 37 сек.; 19:11, тривалість дзвінку складає 3 хв. 39 сек.; 20:51, тривалість дзвінку складає 0 хв. 45 сек.; 21:02, тривалість дзвінку складає 1 хв. 10 сек.; 21:04, тривалість дзвінку складає 1 хв. 38 сек.; 21:14, тривалість дзвінку складає 2 хв. 42 сек.; 21:59, тривалість дзвінку складає 7 хв. 05 сек. Також на мобільному телефоні встановлено додаток Whatsapp в якому наявне листування з контактом «Любимый» м.т. якого НОМЕР_5 , 07.06.2024 о 21:14 год ОСОБА_5 надіслала вищевказаному контакту фото і написала, що повертається за горшком для пуні (Т.1, а.с. 54-61).

Встановлено, що усі слідчі дії в даному кримінальному провадженні проведені уповноваженими особами, у порядку встановленому кримінальним процесуальним законом, із дотриманням належної процедури, протоколи слідчих дій відповідають положенням ст.ст. 104-106 КПК; експерти залучені з урахуванням ст. 243 КПК України за наявності достатніх підстав для проведення експертиз, а висновки експертиз належним чином вмотивовані, не є суперечливими, узгоджуються з письмовими доказами.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Згідно із частиною першою статті 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів слід керуватися критерієм доведення винуватості поза розумним сумнівом. Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою.

Згідно зі статтею 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність - достатніми та взаємопов`яаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, Конституцією України проголошується, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Для кримінального процесуального законодавства це означає, що воно має бути зорієнтоване на забезпечення можливостей здійснення учасниками судового провадження процесуальних прав і додержання законності під час його відправлення.

Послідовне і неухильне додержання на всіх стадіях кримінального судочинства норм кримінального процесуального законодавства України є однією з важливих умов здійснення закріпленого ст. 55 Конституції України права громадян на судовий захист від протиправних посягань.

Диспозиція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає відповідальність за заподіяння легких тілесних ушкоджень. Склад цього кримінального правопорушення характеризується з суб`єктивної сторони - умисною виною.

Відповідальність за ст. 125 КК настає у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.

Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 визначений висновком експерта №1204 від 08.07.2024 року, відповідно якого у потерпілої виявлені тілесні ушкодження, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що досліджені докази у сукупності і взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять винуватість обвинуваченої і підтверджують, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше існуючих неприязних відносин з приводу належної на праві власності ОСОБА_7 . квартири, нанесла ОСОБА_5 не менше одного удару в область лівої частини обличчя, не менше одного удару ОСОБА_5 в область правої руки останньої, та не менше одного удару ногою в область правої нижньої кінцівки ОСОБА_5 .

Суд вважає, що твердження обвинуваченої про те, що вона не наносила ОСОБА_5 жодних ударів, а потерпіла самотравмувалась не є слушними, оскільки такі твердження повністю спростовуються письмовими матеріалами, що долучені до матеріалів кримінального провадження, поясненнями потерпілої і свідка, які є послідовними та логічними і не викликають сумнівів в їх правдивості, і розцінює їх (покази обвинуваченої) як такі, що дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності за скоєне. Механізм спричинених ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 підтверджується як слідчим експерементом, проведеним із ОСОБА_5 , так і висновком експерта № 1205 від 08.07.2024.

Наявність на тілі ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, які виникли саме 7.06.2024 року за обставин, на які вказує ОСОБА_5 , підтверджується дослідженими в ході судового слідства висновками та іншою медичною документацією. Крім того, очевидцем моменту нанесення тілесного ушкодження в область правої нижньої кінцівки ОСОБА_5 , а саме замаху ногою ОСОБА_7 в сторону ОСОБА_5 позаду - є свідок ОСОБА_15 , допитана під присягою.

Тому, суд вважає, що версія обвинуваченої є неспроможною з точки зору створення розумного сумніву у пред`явленому обвинуваченні, та є лінією захисту.

Аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, поза розумним сумнівом, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження під час судового розгляду та повністю доведена сукупністю належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених у судовому засіданні, які були отримані у рамках діючого законодавства без порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Дії ОСОБА_7 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обвинувачена ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, під наглядом у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебував та не перебуває. Є особою, яка досягла пенсійного віку.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, ураховуючи дані про її особу, ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, фактичних обставин та його наслідків, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, позиції потерпілої, яка просила покарати обвинувачену на розсуд суду, суд вважає, що покарання обвинуваченій повинно бути призначено у виді штрафу в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_22 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речовий доказ: оптичний диск «My media» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченій.

Резолютивна частина вироку проголошена 14.10.2024 року відповідно до положень ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1