Справа № 307/3699/18
Провадження № 1-кп/307/79/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 ,в період часу з 10 по 25 травня 2018 року, у невстановлений слідством точний час, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті ревнощів, систематично, руками та ногами наносив своїй дружині - потерпілій ОСОБА_9 удари по різних частинах тіла, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субдуральної гематоми зліва, переломів кісток мозкового і лицевого черепа, закритої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер з обох сторін із забоєм обох легень та розвитком двобічного гідротораксу, переломів під?язикової кістки та щитовидного хряща шиї, а також переломів поперечних відростків 3-4 поперекових хребців зліва та даху кульшової западини зліва, які відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілої в момент його спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав та пояснив, що тілесних ушкоджень в травні 2018 року він своїй дружині - потерпілій ОСОБА_9 не заподіював. Просить його виправдати.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що її чоловік обвинувачений ОСОБА_7 в період часу з 10 по 25 травня 2018 року тілесні ушкодження їй не наносив. В даний час вона важко ходить, так як в неї стався інсульт. В травні 2018 року вона дійсно перебувала в лікарні, так як внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її збила машина біля її будинку. Її знайшли люди на вулиці та відвели додому, після чого чоловік викликав швидку допомогу. Також пояснила, що під час перебування в лікарні до неї приходили працівники поліції для того, щоб вона дала покази по справі. В той час вона думала, що покази стосуються факту ДТП. Також вказала на те, що працівники поліції були ображені на її чоловіка і тому порушили кримінальне провадження відносно нього. Також зауважила, що з приводу тілесних ушкоджень вона нікуди не зверталася. Просить визнати не винуватим її чоловіка - обвинуваченого ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що, точної дати не пам`ятає, будучи дільничним інспектором Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в с. Бедевля, йому зателефонував начальник дільничних інспекторів ОСОБА_11 і повідомив, що необхідно поїхати в будинок до ОСОБА_7 , так як надійшло звернення від його матері. Зазначив, що приїхавши до будинку, де проживала сім`я Маркушів, обвинувачений ОСОБА_7 в той момент пояснив, що наніс тілесні ушкодження жінці, так як вона йому зраджувала. Зазначив, що з потерпілою він не розмовляв, так як вона була у важкому стані, в приміщенні також була донька обвинуваченого. В яких відносинах перебуває обвинувачений ОСОБА_7 зі своєю матір`ю йому не відомо, але в той період, коли він був на місці, матері вдома не було. Також зазначив, що очевидцем події він не був.

З рапорту старшого інспектора-чергового СРПП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області від 25 травня 2018 року вбачається, що 25 травня 2018 року, о 15 год. 30 хв., до чергової частини надійшло повідомлення з приймального відділення Тячівської районної лікарні про те, що до них звернулася за допомогою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , що під час сварки їй наніс тілесні ушкодження чоловік

(Т.3 а.с.52)

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що по факту нанесення потерпілій ОСОБА_9 , в період часу з 10 по 25 травня 2018 року, тілесних ушкоджень, 26 травня 2018 року внесено відомості в ЄРДР за №0000605 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України

(Т.3 а.с.51)

Згідно письмової згоди від 26 травня 2018 року обвинуваченим ОСОБА_7 надано добровільну згоду на проведення огляду за місцем його проживання в АДРЕСА_1

(Т.3 а.с.53)

З протоколу огляду місця події від 26 травня 2018 року з доданими фото-таблицями встановлено місце вчинення злочину територія дворогосподарства в АДРЕСА_1

(Т.3 а.с.54-59)

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30 червня 2018 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 , будучи повідомленою про кримінальну відповідальність згідно ст..383 КК України, за завідоме неправдиве повідомлення про вчинення злочину, звернулася до слідчогоТячівського ВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про притягнення її чоловіка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який по місцю проживанняв АДРЕСА_1 , в період часу з 10 по 25 травня 2018 року, кожного дня спричиняв їй тілесні ушкодження

(Т.3 а.с.61-62)

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 20 серпня 2018 року за №256 в потерпілої ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субдуральної гематоми зліва, переломів кісток мозкового і лицевого черепа, закритої травми грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер з обох сторін із забоєм обох легень та розвитком двобічного гідротораксу, переломів під?язикової кістки та щитовидного хряща шиї, а також переломів поперечних відростків 3-4 поперекових хребців зліва та даху кульшової западини зліва. Закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку, субдуральна гематома зліва, перелом кісток мозкового і лицевого черепа відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Закрита травма грудної клітки у вигляді множинних переломів ребер з обох сторін із забоєм обох легень та розвитком двобічного гідротораксу відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Переломи під?язикової кістки та щитовидного хряща шиї відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення. Переломи поперечних відростків 3-4 поперекових хребців зліва та даху кульшової западини зліва відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня. Всі вище вказані тілесні ушкодження згідно даним медичної документації відповідають заявленому строку їх заподіяння. Виявлені в потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження не є характерними для падіння з висоти власного зросту, а спричинені в результаті множинних локальних ударів твердими тупими предметами. Ідентифікувати предмети, якими наносилися ушкодження в теперішній час неможливо. Також, у висновку зазначено, що з історії хвороби №5786 відомо, що потерпіла ОСОБА_9 поступила на стаціонарне лікування в Тячівську РЛ №1 25 травня 2018 року, виписана з лікарні 31 травня 2018 року

(Т-3 а.с.63-66)

З протоколу проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2018 року та доданими до нього фото-таблиць, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_9 , статиста та двох понятих вбачається, що потерпілою ОСОБА_9 детально відтворено яким чином обвинувачений ОСОБА_7 наносив їй тілесні ушкодження по різним частинам тіла по місцю проживанняв АДРЕСА_1 , в період часу з 10 по 25 травня 2018 року. Так, в ході проведення слідчого експерименту, потерпіла ОСОБА_9 показала як ОСОБА_7 душив її руками, брав за волосся та смикав в різні сторони. Також, потерпіла ОСОБА_9 показала як ОСОБА_7 руками зжатими в кулак наносив їй удари в область обличчя, зв`язував їй руки мотузкою за спиною, наносив їй руками зжатими в кулак в ліву та праву частини тулубу в той момент, коли вона сиділа із зв`язаними руками на стільці. Також, потерпіла ОСОБА_9 показала як ОСОБА_7 бив її ногами в передню та задню частини тулубу в той момент, коли вона лежала на землі із зв`язаними за спиною руками, як ОСОБА_7 бив її руками зжатими в кулак по передній частині тулубу, в область грудної клітки та в задню частину голови. В ході слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_9 не змогла вказати точний час та кількість ударів, у зв`язку із сильними болями, втратою свідомості

(Т-3 а.с.95-105)

Також, в судовому засіданні були досліджені речові докази: флеш карти «Мікро-CD» марки «Kingston», які містять відеозаписи допитів потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , проведених слідчим Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Будучи допитаною на досудовому розслідуванні, потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що вона проживала в будинку в одній кімнаті в АДРЕСА_1 , з чоловіком ОСОБА_7 та їх донькою ОСОБА_13 , а в іншій кімнаті проживала мама чоловіка разом з сином. В період з 10 по 25 травня 2018 року чоловік наносив їй тілесні ушкодження. 10 травня 2018 року, близько 13 години, після обіду, її чоловік прийшов ображений додому та пред`явив претензію їй, що вона наче б то йому зраджувала в період, коли його не було вдома, після чого почав її душити. Коли побачив, що вона втрачає свідомість, залишив її, вийшов на вулицю та через певний момент взяв мотузку, зв`язав їй руки, кинув під ноги та почав штовхати ногами. Також зазначила, що коли вона вже не мала можливості нічого сказати, взяв її за волосся та почав бити головою в землю. Після цього чоловіку хтось зателефонував і покликав працювати. Він закрив її в кімнаті на ключ, забрав телефон, щоб вона не могла нікому зателефонувати, навіть закрив вікна. 20 травня він знову прийшов і обвинувачував жінку в зраді, на що вона йому відповіла, що не зраджувала. Однак чоловік їй сказав, що йому повідомили, що вона зраджувала, після чого він знову почав її бити та душити, вона втрачала свідомість. Коли приходила до тями, він бив її кулаками, та змушував сказати з ким вона зраджувала. Також повідомила, що він записував на відео їхні розмови. 24 травня 2018 року він дуже сильно побив її, після чого вона прокинулася в лікарні. Можливо це було і 25 травня 2018 року, точно не пам`ятає, оскільки була дуже сильно побитою, і не пам`ятає нічого. Зі слів сусідів їй відомо, що приходив дільничний розібратися із ситуацією, однак чоловік нічого йому не сказав, після чого викликав швидку допомогу, а працівникам швидкої допомоги сказав, що її збила машина. ОСОБА_7 лікарям взагалі не казав, що він наносив їй тілесні ушкодження, тільки розповідав про ДТП. Також зазначила, що чоловік їй погрожував смертю. Були випадки, що чоловік відвозив її до річки, обливав бензином та бив.

Будучи допитаною на досудовому розслідуванні, свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 , разом з синами ОСОБА_7 та ОСОБА_14 (інвалід ІІ групи). Також в будинку проживає жінка сина ОСОБА_7 ОСОБА_9 та неповнолітня донька ОСОБА_13 . 10 травня 2018 року вона була вдома, так як погано себе почувала. Вийшла з кухні, двері на кімнаті сина були відкриті, вона побачила невістку, яка сиділа на кріслі. Також вона бачила мотузки в кімнаті. Доступу до кімнати вона не мала, так як вони закривали двері на ключ і не допускали її взагалі до кімнати. Пояснила, що син ОСОБА_15 бив свою жінку, вона неодноразово бачила її з побоями. Стверджує той факт, що тільки він їй наносив тілесні ушкодження, так як доступу до двору ніхто не мав, будинок облаштований чотирма відеокамерами. Також свідок зазначила, що після інсульту вона територію будинку не покидає, і ніхто інший нічого зробити не міг. Пояснила, що рідний син, погрожує не тільки дружині, а і їй особисто. В п`ятницю, зранку, о 10 годині, прийшов дільничний ОСОБА_16 , хотів з`ясувати, що трапилось, говорив з її сином на вулиці близько 15 хвилин, після чого через 15 хвилин приїхала швидка допомога. Син на руках виніс потерпілу ОСОБА_9 в карету швидкої допомги, і тільки в той момент вона побачила тілесні ушкодження на тілі та обличчі ОСОБА_17 . Після того як швидка допомога поїхала, ОСОБА_7 сказав їй, що вона не дала можливості йому закінчити справу. Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій вона особисто не бачила жодного разу, вони двері закривають. Одного разу вона чула з кімнати стогін потерпілої ОСОБА_9 . В гості до їхнього будинку ніхто не приходив. На думку свідка ОСОБА_12 , тілесні ушкодження ОСОБА_9 наносив тільки її син ОСОБА_7 .

За змістом частин 1 та 2 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до частин 1-4 ст.95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду. Свідок зобов`язаний давати показання слідчому, прокурору, слідчому судді та суду, а експерт - слідчому судді та суду в установленому цим Кодексом порядку. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Враховуючи наведені норми КПК України, суд не бере до уваги як докази надані стороною обвинувачення на флеш-носіях показання потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , які були допитані слідчим на досудовому розслідуванні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та його доводи, що в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні він не винен, суд вважає безпідставними і такою версію обвинуваченого надуманою, оскільки це суперечить зібраним по справі та дослідженим в судовому засіданні доказам, які узгоджуються між собою з іншими матеріалами провадження, а саме: протоколу прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 30 червня 2018 року,протоколу огляду місця події від 26 травня 2018 року з доданими фото-таблицями,висновку судово-медичної експертизи від 20 серпня 2018 року за №256, протоколу проведення слідчого експерименту від 26 вересня 2018 року та доданими до нього фото-таблиць, показам свідка ОСОБА_10 .

Суд оцінює такі показання, як обрану обвинуваченим лінію захисту, яка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Також, суд критично оцінює змінені покази самої потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні заявила, що обвинувачений ОСОБА_7 не заподіював їй тілесні ушкодження в період часу з 10 по 25 травня 2018 року, так як їх вона отримала внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки з досліджених в судовому засіданні письмових доказів вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні при поданні заяви про вчинення кримінального правопорушення чітко вказувала на особу підозрюваного її чоловіка ОСОБА_7 , який в період часу з 10 по 25 травня 2018 року, кожного дня спричиняв їй тілесні ушкодження по місцю їх проживання в АДРЕСА_1 , та при проведенні слідчого експерименту вказувала як саме наносив їй тілесні ушкодження обвинувачений ОСОБА_7 , не зазначаючи, що виявлені в неї тілесні ушкодження настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд оцінює покази потерпілої ОСОБА_9 , як такі, що дані з метою виправдання дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

При цьому, суд звертає увагу, що у висновку судово-медичної експертизи від 20 серпня 2018 року за №256 зазначено, що виявлені в потерпілої ОСОБА_9 тілесні ушкодження не є характерними для падіння з висоти власного зросту, а спричинені в результаті множинних локальних ударів твердими тупими предметами та висновок експертизи не містить даних, що дані тілесні ушкодження настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, який по місцю проживання характеризується позитивно, середній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства згідно досудової доповіді органу пробації.

Обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відсутні.

При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно і доцільно призначити остаточне покарання в виді позбавлення волі на певний строк із звільненням його від відбування основного покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України в виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього на підставі ст.76 КК України наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальних витрат не має.

Речові докази флеш-карти «Мікро CD», марки «Kingston», на яких зафіксовано допити потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , які зберігаються при матеріалах судової справи, - залишити при матеріалах судової справи.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий ОСОБА_1