22.08.2024 Єдиний унікальний номер 205/3767/20
1-кп/205/188/24
Провадження №1кп/205/188/24
Справа №205/3767/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відео конференції, в м. Дніпро, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000429 від 14 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, не одруженого, освіта середня, раніше неодноразово засудженого, останній раз: 15.03.2023 року Дніпровським районним судом м.Києва за ст.187 ч.1, 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, 13 лютого 2020 року, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, готуючись для розбійного нападу на відділення № НОМЕР_1 «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , придбав предмет, візуально схожий на вогнепальну зброю та маску для обличчя. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи із корисливих міркувань, в той же день, близько 20 години 38 хвилин, одягнувши одяг та маску, якою прикрив обличчя з метою приховати зовнішність, через незачинені двері, зайшов до відділення №12 «Нова Пошта», яке розташоване за вказаною вище адресою, де погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я співробітників відділення, тримаючи в лівій руці предмет, візуально схожий на вогнепальну зброю, висловив негайну вимогу оператору-касиру ОСОБА_5 , передати йому грошові кошти з касового апарату, на що ОСОБА_5 , сприйнявши погрозу ОСОБА_4 як реальну, усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, передав грошові кошти в сумі 10 835 грн. обвинуваченому, який утримуючи їх при собі, з місця вчинення злочину зник, завдавши ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» майнову шкоду на зазначену вище суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся та пояснив суду, що 13 лютого 2020 року, близько 20 години 38 хвилин, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, одягнувши раніше придбану маску на обличчя, через незачинені двері він зайшов до відділення №12 «Нова пошта», яке розташоване на ж/м Покровський 3а, де погрожуючи застосуванням раніше придбаного пістолета, висловив вимогу передати йому грошові кошти з каси, а після того, як оператор ОСОБА_5 передав йому грошові кошти в сумі 10 835 грн., він з місця злочину зник, завдавши ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» майнову шкоду на зазначену суму.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи та правильно розуміють зміст цих обставин; у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним допит потерпілого та свідків в судовому засіданні, а також дослідження письмових доказів та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вони поза всяким розумним сумнівом доводять в повному обсязі винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було підтримано прокурором та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше засуджений, під наглядом у лікаря-нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченими ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбаченою ст.67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При цьому суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 , а також попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачене законом, судом не встановлені, виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15 березня 2023 року був засуджений за т.187 ч.1, 187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна та до ухвалення вироку вчинив інший злочин, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити йому покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, поглинувши призначене покарання покаранням, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15 березня 2023 року.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1570,10 грн. та 1307,06 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років, з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання покаранням у виді восьми років позбавлення волі, з конфіскацією майна, призначеним за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15 березня 2023 року, остаточно призначити покарання в виді позбавлення волі строком на вісім років, з конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 22 серпня 2024 року.

Зарахувати в строк покарання, частково відбуте за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 15 березня 2023 року, а саме: з 03 березня 2020 року до 21 серпня 2024 року, включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженню не обирався.

Стягнути зі ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта при проведенні:

- судової дактилоскопічної експертизи №19/104-7/3/347 від 20 березня 2020 року в розмірі 1570 гривень 10 копійок;

- судової дактилоскопічної експертизи №19/104-7/3/623 від 18 травня 2020 року в розмірі 1307 гривень 06 копійок.

Речові докази по справі:

- інформаційний носій NAN TEX CD-R - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- змив на марлевий тампон, сліди папілярних візерунків, відкопійовані на липкі стрічки та дактилокарту на ОСОБА_4 , які зберігаються в камері схову ВП №3 (Новокодацького ВП) ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1