Справа №534/1534/23
Провадження №1-кс/534/359/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора, у кримінальному провадженні №0000101 від 12.12.2012 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Каменського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , в якому він просить продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою на 60 днів, оскільки в зазначені строки завершити досудове розслідування не надається можливим. Прокурор вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати.

Застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а відтак просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, але в межах строку досудового розслідування.

Постановою прокурора від 11.07.2024 зібрані по кримінальному провадженню № 0000101 під час досудового розслідування докази визнані достатніми для складання обвинувального акту. Слідчому СВ відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області доручено повідомити підозрюваного та його захисників про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів.

Підозрюваному ОСОБА_4 та його захисникам ОСОБА_6 та ОСОБА_5 11.07.2024 слідчим повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. На даний час сторона захисту ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження.

Частиною 5 статті 219 КПК України установлено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З викладеного вище слідує, що на даний час і до закінчення ознайомлення сторони захисту із матеріалами кримінального провадження строк досудового розслідування фактично не плине, і в той же час строк тримання під вартою не зупиняється та фактично закінчується о 24 год 00 хв 18 липня 2024 року.

У судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, наполягав на продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_4 .. Прокурор наголосив на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, не працює, не має джерела доходів, перебував у розшуку 14 років, отже може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків і потерпілу та вчинити інше кримінальне правопорушення, отже необхідно продовжити строк виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього. Повідомив, що буде виконувати покладені на нього обов`язки без застосування запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, наголошував, що тяжкість покарання не є безумовною підставою для тримання особи під вартою, строки досудового розслідування сплинули, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено у 2010 році, крім того прокурором не доведено ризик переховуватись від досудового розслідування чи суду, оскільки ОСОБА_4 не було відомо, що він перебуває у розшуку, до того ж його ніхто не шукав, він протягом тривалого часу проживав та проживає на даний час у м. Бровари зі своєю цивільною дружиною та її дитиною. Має стійкі соціальні зв`язки.

Також звернув увагу суду, що у протоколах допиту потерпілої 2010 року та 2024 року є суттєві розбіжності, а саме потерпіла ОСОБА_7 , допитана після вчинення злочину, показала, що не може впізнати особу-нападника, проте у 2024 року згадала, які він виглядав та може його впізнати. На підставі цього допиту було проведено впізнання особи за фотознімками. Таким чином захисник ОСОБА_5 вважав, що протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 21.05.2024 та протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.05.2024 є недопустимими доказами, а отже підозра ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного злочину є необґрунтованою. З огляду на викладене, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, обґрунтовуючи свою позицію тим, що ризики, перелічені у клопотанні прокурора та передбачені п. 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, відсутні, крім того разом із сестрою підозрюваного ОСОБА_8 подав заяви про бажання взяти підозрюваного ОСОБА_4 на поруки. Підкреслив, що займається адвокатською діяльністю з 2012 року, має статус та довіру до себе серед колег також долучив копію рішення Броварського міськрайонного суду Київської області про задоволення клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу на особисту поруку та передання йому обвинуваченого на поруки. Правові наслідки невиконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, йому відомі, упевнений, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому просить відмовити у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою та замінити обраний запобіжний захід на особисту поруку.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Клопотання про продовження застосування відносно підозрюваного найсуворішого виду запобіжного заходу вмотивовано прокурором можливістю ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, 21.05.2024 ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який закінчується 18.07.2024.

У зазначеній вище ухвалі були встановлені ризики переховуватись від слідства та суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що обставини, що були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінились. Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , підстави вважати, що під тяжкістю можливого покарання, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, які ще не допитані у судовому засіданні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Суд враховує, що підозрюваний, перебуваючи на волі, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, а кримінальна відповідальність за злочин, який йому інкримінований, передбачає позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливлює своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому кримінального покарання за скоєні злочини.

Окрім цього, враховуючи той факт, що ОСОБА_4 має інформацію щодо проживання свідків та потерпілої, ризик незаконно впливати на них є реальним.

До тверджень сторони захисту слідчий суддя ставиться критично, оскільки матеріалами клопотання доведено, що строк досудового розслідування ще не закінчився, підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, є обґрунтованою, що підтверджується доказами, доданими до клопотання у їх сукупності. Розбіжності у показаннях потерпілої під час її допиту, а також питання допустимості доказів є предметом судового розгляду кримінального провадження.

З приводу заміни обраного запобіжного заходу на особисту поруку слідчий суддя зазначає наступне.

Частиною першою статті 180 КПК України передбачено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Частиною другою цієї статті встановлено, що наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Зі змісту заяви ОСОБА_8 про бажання поручитися за ОСОБА_4 вбачається, що вона є рідною сестрою підозрюваного. Проте на підтвердження зазначеного до клопотання не додано відповідних доказів. Крім того, відсутні будь які матеріали, які б надали можливість слідчому судді дійти висновку, що ОСОБА_8 заслуговує на довіру. Навпаки, згідно повідомлення про підозру від 11 червня 2015 року саме ОСОБА_8 під підпис було вручено цей документ (а.с. 46-47). У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 зазначив, що весь час спілкується зі своєю сестрою, не припиняв спілкуватись і протягом 2010-2024 років. Враховуючи викладене, у суду немає підстав для довіри ОСОБА_8 ..

Що стосується бажання захисника ОСОБА_6 стати поручителем ОСОБА_4 , слідчий суддя погоджується, що захисник заслуговує на довіру, проте запобіжний захід у вигляді особистої поруки з одним поручителем не буде дієвим та може призвести до негативних наслідків як для кримінального провадження, так і для захисника.

Підсумовуючи, слідчий суддя приходить до переконливого висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ст.177 КПК України, вони не зменшились та не перестали існувати на даний час.

У разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Доказів, що перешкоджають ОСОБА_4 перебувати під вартою в умовах ДУ «Полтавська УВП №23» суду не надано.

Ураховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинено з погрозою застосування насильства, слідчий суддя, керуючись вимогами п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, вважає, що відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Крім того, беручи до уваги, що на момент розгляду клопотання прокурора кримінальне провадження перебуває на стадії відкриття матеріалів стороні захисту, доказів, зібраних під час досудового розслідування, достатньо для складання обвинувального акту, продовження строку тримання під вартою на 20 днів, але не більше строку досудового розслідування відповідатиме балансу між суспільними інтересами та правами підозрюваного.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та відсутності підстав для задоволення клопотання захисника про зміну обраного запобіжного заходу на особисту поруку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

Керуючись ст. 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на двадцять днів, але в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 06 серпня 2024 року о 24 год 00 хв.

У задоволенні клопотання захисника про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки відмовити.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору та захисникам підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні об 11 год 15 хв. 23 липня 2024 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області