Справа № 206/3977/24
Провадження № 1-кп/206/243/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2024 м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000506 від 12.07.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштована, не заміжня, на утримані має малолітню дитину, раніше не судима, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України при наступних обставинах:

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 04 липня 2024 року, приблизно о 18 год. 00 хв. перебуваючи біля будинку № 14 по вул. Зимових Походів (Молодогвардійська) в м. Дніпро, на бетонному парапеті виявила жіночий рюкзак чорного кольору. Оглянувши вміст рюкзака ОСОБА_4 вивила в середині гаманець (який матеріальну цінність для потерпілої не представляє), в середині якого знаходилась пластикова банківська картка (миттєва картка ключ доступу до особистого рахунку особи) № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , емітентом якої є АТ КБ «ПриватБанк», обладнану технологією безконтактної оплати (цифровим токеном), держателем якої є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей момент, ОСОБА_4 припустила, що на зазначеній банківській карті знаходяться грошові кошти. Відповідно до примітки ст. 358 Кримінального кодексу України, під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2, ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346 ІІІ від 05 квітня 2001 року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121-Ш від 7 грудня 2000 року, документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку. Одним із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби.

Того самого дня, тобто 04 липня 2024 року, приблизно о 18:00 у ОСОБА_4 , що мала вільний доступ до банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати та усвідомлюючи, що вказана картка є офіційним документом і на ній можуть бути грошові кошти, раптово виник злочинний умисел, спрямований на привласнення офіційного документу з корисливих мотивів, а саме банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» «Універсальна» № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , з метою подальшого викрадення грошових коштів, які знаходяться на вказаній карті.

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу з корисливих мотивів до кінця, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік буд. АДРЕСА_2 , привласнила банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , рахунок НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , поклала до кишені одягнених на ній шортів, тим самим привласнила та почала зберігати при собі вищевказану банківську карту.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнавала, погодилась із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами, у скоєному щиро розкаялась.

Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилася, у письмовій заяві просила слухати справу без її участі, зхазначила, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, просила призначити мінімальне покарання, тому суд, з урахуванням того, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини справи, прийняв рішення про проведення судового розгляду у її відсутність.

Окрім показань обвинуваченої, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України також доведена письмовими доказами, оголошеними та дослідженими в судовому засіданні:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.07.2024 року, згідно з яким слідчим СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 прийнято усну заяву ОСОБА_6 про те, що 04.07.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 невідома особа в умовах воєнного стану таємно, умисно здійснила крадіжку рюкзака, в якому знаходився паспорт громадянина України її ім`я та картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 в результаті чого, з вищевказаної картки відбулось списання грошових коштів в сумі 936,22 грн.;

- заявою потерпілої ОСОБА_6 від 25.07.2024 року, про відшкодування обвинуваченою матеріальної шкоди у повному обсязі, завданої їй кримінальним правопорушенням;

- протоколом огляду від 26.07.2024 року та фототаблиця до нього за участю ОСОБА_9 в присутності понятих, був оглянутий паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 01.07.2020 року органом № 4439 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також пластикова банківська картка № НОМЕР_4 , строк дії якої до 06/28;

- постановою визнання матеріальних об`єктів речовими доказами у кримінальному провадженні та визначення місця їх зберігання від 26.07.2024 року, відповідно до якої паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 01.07.2020 органом № 4439 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пластикову картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 .

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документа, з корисливих мотивів.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує вимоги статей 50, 65-67 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі ч. 1 ст. 357 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що обтяжують і пом`якшують вину обвинуваченого, а так само дані про особу обвинуваченої, відповідно до яких обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, не працевлаштована, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд бере до уваги, що обвинувачена щиро розкаюється в скоєному, добровільно відшкодувала завдані потерпілій збитки, що встановлено судом як пом`якшуючу обставину, відповідно до ст. 66 КК України. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні нею кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, гуманності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, крім того, таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі засудженої внаслідок його м`якості.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 100, 368-371, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Речові докази: паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 01.07.2020 органом № 4439 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пластикову картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що передані під розписку потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1