В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2024 року Справа № 608/1651/24

Номер провадження1-кп/608/324/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження № 0000110, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не військовозобов`язаного, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого: вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.06.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі ; вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 жовтня 2022 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна, на даний час утримується в ДУ «Чортківська УВП № 26» за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Ув`язнений Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» ОСОБА_3 у невстановлений слідством час та спосіб придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який в подальшому умисно зберігав без мети збуту під дошкою дерев`яної підлоги з правого боку свого ліжка, яке знаходиться в камері № 67 режимного корпусу, поста № 6 Державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26) за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3.

Надалі, в ході проведення обшуку 15.05.2024 на підставі ст. 1 Глави 24 «Порядок проведення огляду та обшуків» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань», працівниками ДУ «Чортківська УВП №26» у камері №67, під дошкою дерев`яної підлоги з правого боку ліжка ОСОБА_3 , виявлено три паперових згортки та чотири прозорих поліетиленових пакети, в яких знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 69,968 грама.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті. У вчиненому розкаюється, просить його суворо не карати, зважаючи на визнання ним вини.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами у кримінальному провадженні, що були зібрані в процесі досудового розслідування і підтверджують його винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду.

Оскільки, фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, суд приходить до висновку, що у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, дослідження фактичних обставин кримінального провадження слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого і його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З врахуванням таких вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, які відповідно до ст. 12 вищевказаного Кодексу є кримінальним проступком, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше судимий та відбуває покарання, його відношення до вчиненого, та вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи. Обмежень для призначення даного виду покарання - судом не встановлено.

Суд вважає, що дане покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 04 жовтня 2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією майна, на даний час ще відбуває покарання.

Таким чином, при визначенні покарання суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_3 не відбув повністю покарання, призначене йому вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2022 за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання 08 червня 2021 року, кінець строку покарання 08 червня 2028 року, невідбута частина на дату ухвалення вироку становить 3 роки, 7 місяців 23 дні позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки, засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим (даним) вироком, приєднує, із урахуванням вимог пп б) п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно якого при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, невідбуту частину основного покарання, а також додаткове покарання за попереднім вироком. Згідно з ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. З аналізу вказаних норм кримінального закону та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 слідує, що при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України, суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Початок строку відбування покарання має рахуватися або з дня ухвалення нового вироку, або з дня приведення вироку до виконання, а не з початку строку відбування покарання за попереднім вироком. При цьому, невідбута частина покарання за попереднім вироком у строк відбування покарання за новим вироком не зараховується.

На даний час ОСОБА_3 відбуває покарання у виді позбавлення волі в установі виконання покарань, тому доцільності застосування запобіжного заходу до вказаної особи не вбачається.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 71, ст. 72 Кримінального кодексу України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуту частину основного покарання та додаткове покарання за попереднім вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.10.2022 та визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 (три ) роки 9 (дев`ять) місяців з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня ухвалення вироку 15 жовтня 2024 року.

Речові докази про справі: канабіс масою 69,968 грама, який було запаковано в сейф пакет №WAR1167925 та опечатано пломбою №7651252 та сейф пакет №WAR1304424 та опечатано пломбою №7651251 знищити; DVD-R диск з відеозаписом від 17.06.2024, який поміщено у паперовий конверт та опечатано печаткою «Для пакетів №116» залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати за проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/120-24/6131- НЗПРАП в сумі 4 922 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 32 копійки.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Згідно з оригналом

Суддя (підпис)

Вирок набрав законної сили "____"________________року

Оригінал вироку знаходиться в Чортківському районному суді Тернопільської області в матеріалах справи № 608/1651/24

Суддя: ОСОБА_1

Копію вироку видано "____"________________ року

Секретар: