В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" серпня 2024 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000829 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, розлученої, маючої малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 19.07.2022 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 1 рік;

- 18.04.2023 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ст.69, 71, 72 КК України до покарання у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 12.07.2024 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.309, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилася вдома за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на незаконне придбання для власного вживання без мети подальшого збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 зі свого мобільного телефону зайшла до чат-боту у мобільному додатку «Телеграм», де побачила посилання, за яким можливо придбати наркотичні засоби та психотропні речовини. Продовжуючи задумане, ОСОБА_3 перейшла за даним посиланням та замовила для власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP. Після чого, ОСОБА_3 отримала смс-повідомлення з номером електронного гаманця, на який повинна була перерахувати власні грошові кошти, для придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP. Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 пішла до найближчого банківського терміналу, де перерахувала на електронний гаманець «Веб-Мані» належні їй грошові кошти в сумі 500 гривень.

В подальшому, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 отримала смс-повідомлення, в якому була вказана адреса, за якою вона може забрати «закладку» незаконно придбаної нею особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, за адресою: м.Київ, Дніпровська Набережна. Після чого ОСОБА_3 пішла за вищевказаною адресою, де у дворі будинку АДРЕСА_2 , на землі, знайшла паперовий згорток жовтого кольору, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 помістила незаконно придбаний нею паперовий згорток жовтого кольору, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, до своєї правої кишені штанів чорного кольору, та стала незаконно зберігати її при собі, для власного вживання без мети подальшого збуту.

В цей же день, а саме 01.06.2024 року, приблизно о 18 годин 01 хвилин, за адресою: м.Київ, Русанівська набережна, 18, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила, що зберігає при собі паперовий згорток жовтого кольору, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP.

В подальшому, 01.06.2024 року, в період часу з 18 години 57 хвилин до 18 години 03 хвилин, було здійснено обшук затриманої особи, який проводився на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , в присутності двох понятих, під час безперервної відеозйомки у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено паперовий згорток жовтого кольору, всередині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,190 г, яку вона незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/111-24/32993-НЗПРАП від 07.06.2024 року:

1. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено.

2. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP.

Маса PVP в речовині становить 0,190 г.

PVP, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» « Список №1 Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15 г.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченої - адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченою, підтверджено її згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним (справа «Ізмайлов проти Росії», «Бакланов проти Росії», «Фрізен проти Росії»).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання, а також положення ст.59-1 КК України.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом визнано рецидив кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, спосіб життя (раніше неодноразово судима, незаміжня, має малолітню дитину 2013 року народження, на даний момент офіційно не працевлаштована, суспільно корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності її особи), відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме класифікацію за ст.12 КК України, яка визначається не тільки положеннями ст.12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено кримінальне правопорушення; вчинення кримінального правопорушення було припинено лише втручанням правоохоронного органу; суспільній небезпечності останнього, яке передбачено розділом XIII особливої частини КК України "Злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення", що відносяться до діянь, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів; можливих наслідків від вчинення даної категорії кримінальних правопорушень, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; її поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ч.1 ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засуджену до пробаційного нагляду, згідно ч.2 ст.59-1 КК України, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з п.3 ч.3 ст.59-1 КК України суд може покласти на засуджену до пробаційного нагляду обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу), а також виконувати заходи передбачені пробаційними програмами.

На думку суду, таке покарання у вигляді пробаційного нагляду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 була засуджена вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 12.07.2024 року за ч.1 ст.309, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченої та те, що даний злочин вчинено ОСОБА_3 до ухвалення відносно неї вироку Дніпровського районного суду м.Києва від 12.07.2024року, суд вважає за необхідне остаточно призначити їй покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, з дотриманням правил складання різновидних покарань, виходячи з того співвідношення, яке встановлено для них у ст.72 КК України.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 3029 гривень 12 копійок за проведення судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів у кримінальному провадженні №0000829 (висновок №СЕ-19/111-24/32993-НЗПРАП від 07.06.2024 року). Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч.ч.2, 3 ст.59-1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконати заходи, передбачені пробаційними програмами «Зміна прокримінального мислення» та «Попередження вживання психоактивних речовин».

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вимог ст.72 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, призначеного вироком Дніпровського районного суду від 12.07.2024 року, та даним вироком, у вигляді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили та звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного взяття її під варту.

На підставі ч.6 ст.213 КПК України у разі наявності на утриманні засудженої дитини, яка залишилася без батьківського піклування, уповноважена службова особа, що здійснює затримання, зобов`язана негайно повідомити уповноважений підрозділ органів Національної поліції та орган опіки та піклування за місцем перебування такої дитини про факт залишення дитини без батьківського піклування для вжиття невідкладних заходів щодо тимчасового влаштування дитини.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Матеріали кримінального провадження №0000829 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/10704/24.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи судової хімічної експертизи матеріалів, речовин і виробів в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази: порошкоподібну речовину білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,190 г, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві, - знищити.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження та до органу опіки та піклування за місцем проживання обвинуваченої (для вжиття, у разі необхідності, заходів щодо тимчасового влаштування дитини).

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1