ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5196/19 Номер провадження 11-сс/814/140/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі:

адвоката - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтаві у кримінальному провадженні №0000358 від 28.01.2019 апеляційну скаргою адвоката ОСОБА_7 поданої в інтересах скаржника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19 січня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 не навів доводів щодо неправомірності оскаржуваної постанови в частині факту внесення неправдивих відомостей до документів, а всі доводи зводяться щодо неналежного проведення досудового розслідування за фактом заволодіння посадовими особами ТОВ «НВФ «ВІЛП» та ТОВ «МЖК Житлобуд» майном, що належало ОСОБА_9 , за яким ОСОБА_8 потерпілим не визнаний, а тому слідчий суддя не знайшов підстав для скасування постанови.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19 січня 2024 року , постанови нову, якою задовольнити скаргу ОСОБА_10 та скасувати постанову слідчого Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 був заявником у кримінальному провадженні №0003792, яке в подальшому було об`єднано з кримінальним провадженням № 00358, вважає, що він набув статусу потерпілого на підставі ст. 55 КПК України у кримінальному провадженні №00358 не в якійсь частині, а взагалі.

На переконання апелянта, слідчий суддя незаконно встановив межі дослідження доводові скаржника виключно межами первісно поданої ним заяви про внесення неправдивих відомостей до документів. Відтак, оскаржувана постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та незаконною.

Вказує, що обставини заволодіння коштами ОСОБА_9 , а потім самовільного відчуження посадовими особами ТОВ «НВФ «ВІЛП» та ТОВ «МЖК ЖИТЛОБУД» придбаного ОСОБА_9 майна, підтверджується рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 03 липня 2019 року, ухваленим у справі № 524/39/18

До оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження внесено недостовірні відомості про те, що нібито у ході спілкування свідком ОСОБА_8 було встановлено, що посадовими особами ТОВ «НВП «BІЛП» було передано його матері ОСОБА_9 майно згідно рішення суду.

В матеріалах кримінального провадження відсутні показання свідка ОСОБА_8 , у яких би він повідомляв, що зобов`язання перед його матір виконані.

Одночасно апелянт в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Вказує, що вказане судове рішення постановлено без участі скаржника. Текст оскаржуваної ухвали надійшов в електронний кабінет представника скаржника 25 січня 2024 року

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала суду або слідчого судді була постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк на апеляційне оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження даної ухвали слідчого судді є непропущеним, оскільки ОСОБА_8 та його адвокат не були присутні при розгляді справи в суді першої інстанції, оскаржувану ухвалу слідчого судді, як про це вказується в апеляційній скарзі, отримали лише 26 січня 2024 року.

До початку апеляційного розгляду від прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_11 надійшла заява, в якій останній прохав судове засідання проводити без його участі, щодо скасування ухвали слідчого судді заперечував.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши адвоката ОСОБА_6 в підтримку доводів апеляційної скарги, який не заперечував щодо проведення розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_8 , який належним чином повідомлений про апеляційний розгляд провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Главою 26 КПК України передбачена можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора під час досудового розслідування.

Вимогами п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України регламентовано, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчим в повній мірі були дотримані вимоги кримінального процесуального закону.

На думку колегії суддів, такі висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону та є передчасні.

Так, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст.284 КПК України, підстави для його закриття.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Тому, враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

Проте, наведеним вимогам закону постанова слідчого Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження №00358 не відповідає, що залишилося поза увагою слідчого судді в ході розгляду скарги.

Зокрема, з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий закриваючи кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 28.01.2019, з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, належним чином своє рішення не мотивував.

Як встановлено колегію суддів, оскаржувана постанова слідчого, зокрема її мотивувальна частина, містить виклад проведення перевірки слідчим обставин за фактом заволодіння посадовими особами ТОВ «НВФ «ВІЛП» та ТОВ «МЖК Житлобуд» майном, що належало ОСОБА_9 , відомості про що внесені до ЄРДР за ч.5 ст. 191 КК України, у ході чого проведено допит свідка ОСОБА_8 , отримано доступ до цивільної справи за результатами розгляду якої було винесено рішення про визнання за ОСОБА_9 права власності на майнові права - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 площею 21,70 кв.м.

Вказано про проведення допиту свідка ОСОБА_12 , досліджено договір «про спільне закінчення будівництва» від 03.05.2017 щодо будівництва 11,12 поверхів об`єкту та технічного поверху на земельній ділянці , вказано, що виникнення цивільно-правових відносин, а саме спору, який стосується 11,12 поверхів об`єкту та технічного поверху на земельній ділянці, стосовно інших квартир спір відсутній.

Окрім того, вказано про проведення перевірки за заявою ОСОБА_8 , яка стосувалася обставин внесення завідомо недостовірних даних в офіційні документи посадовими особами Державної архітектурної інспекції України, які стали підставою для введення в експлуатацію недобудованого будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В ході чого проведено допит свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , отримано відповідь з Державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області.

Між тим, колегія суддів звертає увагу, що слідчим у своїй постанові не проведено змістовної оцінки даних отриманих в ході проведення перевірки заяви ОСОБА_8 за фактом внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Фактично за змістом мотивувальна частина постанови складається з перелічених обставин, встановлених під час проведення перевірки відомостей наведених у заяві ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження, однак має незавершену форму, відсутній виклад аналізу перевірених слідчим фактів та підстав для закриття кримінального провадження, відсутні мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.

Тим самим, не були проаналізовані зібрані докази, на підставі яких слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Окрім наведеного, колегія суддів зауважує, що резолютивна частина постанови слідчого містить загальний виклад, має неповне формулювання прийнятого процесуального рішення, оскільки відсутнє посилання на статті Кримінального Кодексу України за якими кримінальне провадження №0000358 від 28.01.2019 закрите, та за відсутністю складу кримінального правопорушення в чиїх діях таке кримінальне провадження закрито, що свідчить про невідповідність зазначеної постанови слідчого вимогам ст. 110 КПК України.

Вказане залишилося поза увагою слідчого судді, що призвело до помилкових висновків про обґрунтованість та вмотивованість постанови слідчого.

Слідчим суддею не було проаналізовано матеріали кримінального провадження, не наведено підстав законності прийняття слідчим рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження, за змістом ухвала слідчого судді має формальний характер, без наведення належним чином вмотивованих висновків, тим самим ухвала не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Так, в ч. 1 ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Колегія суддів зауважує, що висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_8 є лише свідком за фактом заволодіння посадовими особами ТОВ «НВФ «ВІЛП» та ТОВ «МЖК Житлобуд» майном, що належало ОСОБА_9 з огляду на відсутність даних про визнання ОСОБА_8 потерпілим в кримінальному провадженні, є передчасними, у зв`язку з відсутністю даних про розгляд такого питання слідчим або прокурором з прийняттям процесуального рішення у виді постанови.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування є не повним та не всебічним, оскільки не в повному обсязі з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги щодо неповноти досудового розслідування та необґрунтованості постанови слідчого, підтверджуються матеріалами і підлягають задоволенню.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про задоволення скарги та скасування постанови слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 поданої в інтересах скаржника ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 19 січня 2024 року -скасувати.

Постановити нову, якою скаргу ОСОБА_8 на постанову слідчого Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області від 30 червня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000358 від 28 січня 2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області від 30 червня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000358 від 28 січня 2029 року, а матеріали кримінального провадження №0000358 направити прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_11 для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4