В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/676/24

Провадження № 1-кп/936/109/2024

31.07.2024 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Котельниця, Воловецького району, Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, засудженої вироком Воловецького районного суду Закарпатської області у справі №936/1467/23 від 23.01.2024 за статтею 126-1 КК України до обмеження волі на 1 рік та 6 місяців, звільненої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 у період часу із 29 квітня 2024 року по 26 травня 2024 року, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, в порушення вимог Закону України «Про запобігання і протидію домашньому насильству», а також в порушення вимог Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція), маючи прямий умисел на заподіяння психологічного страждання, на грунті неприязних відносин, систематично вчиняла психологічне насильство над своєю невісткою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , що призвело до її психологічних страждань і погіршило якість життя.

Зокрема, 29 квітня 2024 року близько 19.30 години ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп?яніння та перебуваючи по місцю свого проживання, затіяла сварку зі своєю невісткою ОСОБА_6 , в ході якої висловлювалась на її адресу нецензурними словами та виганяла із будинку, чим вчинила домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, за що 03.05.2024 року Воловецьким районним судом Закарпатської області у справі №936/495/24 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 680 гривень.

Крім цього, 05 травня 2024 року близько 17.00 години ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп?яніння та перебуваючи по місцю свого проживання, затіяла сварку зі своєю невісткою ОСОБА_6 , в ході якої висловлювалася на її адресу нецензурними словами, чим вчинила домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, за що 15.05.2024 року Воловецьким районним судом в Закарпатській області у справі №936/529/24 була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП та притягнута до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 680 гривень.

У подальшому, 26 травня 2024 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, знаходячись по місцю спільного проживання зі своєю невісткою ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , вчинила щодо ОСОБА_6 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами та погрозами фізичною розправою.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_5 заподіяла своїй невістці ОСОБА_7 ? ОСОБА_8 систематичних психологічних страждань, що виразилися в словесних образах нецензурними словами, які викликали у потерпілої ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров?ю.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому не визнала. Не заперечила, що неодноразово сварилася з невісткою ОСОБА_6 , яка провокує її на конфлікти.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із мамою свого чоловіка- ОСОБА_5 . Обвинувачена зловживає спиртними напоями, вчиняє з нею сварки та застосовує фізичне та психологічне насильство, ображає нецензурними словами, виганяє з будинку, через що вона постійно звертається до правоохоронних органів, зокрема і 29.04.2024, 05.05.2024, 26.05.2024. Будучи неодноразово притягнутою до кримінальної та адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 на шлях виправлення не стає, не припиняє вчиняти щодо неї дії неправомірного характеру, в тому числі, в присутності малолітніх дітей. Така поведінка обвинуваченої викликає у неї побоювання за свою безпеку, спричиняє емоційні хвилювання, невпевненість та завдає шкоди її психічному здоров`ю.

Суд критично оцінює покази обвинуваченої щодо невинуватості, оскільки її вина повністю доведена її показами, показами потерпілої та матеріалами кримінального провадження, а саме: рапортом та протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28.05.2024 року, згідно яких старший ДОП відділення поліції №2 Мукачівського РУП капітан поліції ОСОБА_9 прийняв усну заяву від ОСОБА_6 щодо неправомірних дій з боку матері її чоловіка ОСОБА_5 (а.с.3-4); постановою Воловецького районного суду Закарпатської області №936/495/24 від 03.05.2024, що набрала законної сили 14.05.2024 року, згідно якої ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_6 ) та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 680 гривень (а.с.34); постановою Воловецького районного суду Закарпатської області №936/529/24 від 15.05.2024, що набрала законної сили, згідно якої ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_6 ) та призначено покарання у виді 680 гривень штрафу (а.с.35); вироком Воловецького районного суду Закарпатської області №936/1467/23 від 23.01.2024, що набрав законної сили 23.02.2024, згідно з яким ОСОБА_5 засуджено за статтею 126-1 КК України до обмеження волі на 1 рік та 6 місяців, звільнено від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Суд, оцінюючи у даному кримінальному провадженні кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні злочину і її дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи (невістки), з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, суд враховує, що метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_5 вчинила нетяжкий злочин.

З досліджених даних про особу обвинуваченого встановлено, що вона раніше судима, посередньо характеризується по місцю проживання, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря- психіатра у Воловецькій ЦЛ не перебуває, не працює.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №215 від 06.06.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання, а саме: Синдром алкогольної залежності, що підтверджує інформація про часте вживання спиртних напоїв, звернення до лікаря-нарколога з цього приводу, необхідність стаціонарного лікування з приводу алкогольного делірію, клінічні ознаки (обмеженість кругозору, схильність до обману щодо вживання спиртних напоїв, зниження етичних норм, агресивність при згадці про вживання нею спиртних напоїв та формальність критики до себе); страждає на хронічне психічне захворювання, а саме Синдром алкогольної залежності, в період скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення та в теперішній час; у період скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.??? ОСОБА_5 може усвідомлювати свої дії та керувати ними в теперішній час; не потребує примусового лікування з приводу синдрома алкогольної залежності.

Відповідно до ст.66 КК України обставин справи, що пом`якшують покарання немає.

Судом не встановлено розкаяння обвинуваченої, жалю з приводу вчиненого, осуду своєї поведінки, бажання виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Факт вчинення нового злочину після того, як обвинувачену вже було засуджено за інший злочин, але вона не зробила висновків зі своєї попередньої протиправної поведінки та факту її засудження, а навпаки- продовжила злочинну діяльність, вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання, призначеного за попереднім вироком.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення повторно.

З досудової доповіді Мукачівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Закарпатській області, отриманого судом 26.07.2024 вбачається, що існує високий рівень ризику вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення. Ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб оцінено як високий. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем її проживання, умов її життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення, а також її ймовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства. Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про призначення покарання у виді пробаційного нагляду, вважає доцільним крім обов?язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на особу додатковий обов`язок, передбачений ч.3 цієї статті, зокрема виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою "Подолання домашнього насильства".

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання, попередження вчинення нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах її ізоляції від суспільства з призначенням покарання у межах санкції ст.126-1 КК України у виді обмеження волі.

Саме такий вид покарання суд вважає доцільним з огляду на обставини встановлені в ході судового розгляду справи та особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, не є особою пенсійного віку та особою, до якої неможливе застосування обмеження волі у відповідності до ч.3 ст.61 КК України.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджена вироком Воловецького районного суду Закарпатської області №936/1467/23 від 23.01.2024 за статтею 126-1 КК України до обмеження волі на 1 рік та 6 місяців, звільнена від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Із огляду на наведене, у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Воловецького районного суду Закарпатської області №936/1467/23 від 23.01.2024.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін в межах строку дії ухвали про застосування такого.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ст.126-1 КК України і призначити їй покарання у вигляді одного року семи місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Воловецького районного суду Закарпатської області №936/1467/23 від 23.01.2024 у виді двох місяців обмеження волі, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді одного року дев`яти місяців обмеження волі.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 04.08.2024 залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1