ВИРОК

Іменем України

24.09.2024 року

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000497 від 05.06.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червоноград Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», старший стрілець 1 відділення стрілецької роти (з охорони об`єктів: АДРЕСА_3 батальйону (з охорони та оборони об`єктів державного значення),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27- ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа - довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яке видається установою, що має право видавати такі документи і яка надає право використання його іншою особою, з метою використання вказаного акту у військовій частині НОМЕР_2 НГУ, як підставу для звільнення з військової служби під час дії воєнного стану, у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на початку березня 2024 (більш точного часу досудовим слідством не встановлено), за допомогою програми месенджера «Viber», вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою та перебуваючи за місцем несення служби у Львівській області (більш точного місця досудовим слідством не встановлено), домовився за грошову винагороду у розмірі 63000 гривень про виготовлення підробленої довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією із зазначенням 2 - ої групи інвалідності на ім?я свого батька ОСОБА_4 .

З цією метою, ОСОБА_3 , виконуючи роль пособника в підробленні вказаного документу, за допомогою програми месенджера «Viber» із використанням мережі інтернет, без відома свого батька, відправив невстановленій досудовим розслідуванням особі персональні дані батька ОСОБА_4 , необхідні для виготовлення вказаного документу та в подальшому, 05.03.2024 (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці за допомогою додатку «Приват 24» надіслав (оплатив) грошові кошти у сумі 31150 грн.

В подальшому, відповідно до раніше узгодженої домовленості між ОСОБА_3 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, остання в невстановлений в ході досудового розслідування час та місце виготовила довідку до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 AAB №774216 від 05.03.2024, на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням 2-ої групи інвалідності, загального захворювання, виданої нібито Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», яка фактично вказаною установою не видавалась.

В подальшому, ОСОБА_3 , 19.03.2024 (більш точного часу не встановлено) згідно з домовленістю з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав у відділенні української приватної компанії з логістики «Нова Пошта» № НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , вищевказану підроблену довідку до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААВ №774216 від 05.03.2024, виготовлену на ім?я ОСОБА_4 та перерахував (оплатив) другу частину грошових коштів у сумі 31793 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України, перебуваючи на посаді старшого стрільця 1 відділення стрілецького взводу стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_4 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, достовірно знаючи, що довідка до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААВ №774216 від 05.03.2024, на ім?я його батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням 2-ої групи інвалідності, загального захворювання, є підробленою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 26.03.2024 (у точно невстановлений досудовим розслідуванням час) написав та подав до відділення кадрової роботи військової частини НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 на ім?я командира стрілецької роти (з ООАДО №39,39) 2 стрілецького батальйону (з ООВДО) військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України Георгія РЕЗВАНОВА рапорт про клопотання перед командуванням військової частини НОМЕР_2 про звільнення його з лав національної гвардії України за пунктом г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» у зв?язку з наявністю батька із числа осіб з інвалідністю ІІ групи, одночасно долучивши (використавши) до вказаного рапорту завідомо підроблену довідку до акта огляду медико-соціальної експертною комісією серії 12 ААВ №774216 від 05.03.2024, на ім?я ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням 2-ої групи інвалідності, загального захворювання, видану нібито Комунальним закладом Львівської обласної ради «Львівський обласний центр медико-соціальної експертизи», яка фактично вказаною установою не видавалась, з метою звільнення з військової служби.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000497 від 05.06.2024 року, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваного від 31.07.2024 року (кримінальне провадження, а.с.98-100).

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358; ч.4 ст.358 КК України, а саме пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, та яка має право видавати такі документи, і яка надає права з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, тому дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою; за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий та бере до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27 - ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.;

- за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.;

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України ОСОБА_3 призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження

Суддя ОСОБА_1