Справа №522/7980/23
Провадження №1-кп/522/410/24
УХВАЛА

22 жовтня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001368 від 03.12.2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сиваківка Приморського краю РФ, громадянина України, не працевлаштованого, з неповною середньою освітою, який перебуває у фактичних шлюбних відносинах, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись в нічний час по АДРЕСА_3 , почув дзвінок мобільного телефону.

Після чого, підійшовши до сходів підвального приміщення, де перебуває пункт прийому вторинної сировини, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 побачив ОСОБА_6 , який, втративши свідомість в результаті падіння, лежав на сходах та мобільний телефон.

В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону.

Далі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, 01.12.2022 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи за вищевказаною адресою, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, скориставшись втратою свідомості ОСОБА_6 , умисно, повторно, таємно та з корисливих мотивів, викрав мобільний телефон торгової марки «NOMI», в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 1200 гривень, який належить ОСОБА_7 , та в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» за абонентським номером НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.

Таємно викравши в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, а також Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16.11.2022 року №2738-ІХ, мобільний телефон ОСОБА_7 вартістю 1200 гривень, ОСОБА_3 покинув місце скоєння ним кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій матеріальний збиток у вказаному розмірі.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та в умовах воєнного стану.

Під час підготовчого судового засідання від обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечувала.

Потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, цивільний позов не надавала.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з наступних підстав.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого ч.2 Статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в наступній редакції: «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпуктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481 грн.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2022 року становив 2481 грн 00 коп., а отже, сума соціальної пільги у 2022 році складала 1240 грн 50 коп. (2481 грн : 50% = 1240 грн 50 коп.).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2022 року становив 1240 грн 50 коп. Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2022 складає 2481 грн 00 коп.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Аналізуючи наведені положення законів, слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням викрадення чужого майна, вартість якого становила до 2481 грн 00 коп. у 2022 році (часткова декриміналізація).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно з обвинувальним актом сума викраденого у 2022 році ОСОБА_3 майна становить 1200,00 гривень. Тому вказані дії ОСОБА_3 підпадають під адміністративне правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, оскільки у 2022 році кримінальна відповідальність настає, якщо сума шкоди, завдана злочином, перевищує 2481 грн.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження відносно нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 5, ч. 4 ст. 185 КК України, ст.ст. 284, 369-372, 376, 479-2 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, задовольнити.

Кримінальне провадження №0001368 від 03.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вчиненого ОСОБА_3 , на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ: мобільний телефон «НОМІ» у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , - вважати переданим власнику ОСОБА_7 .

Речовий доказ: DVD-диск ALERUS DVD-R 7.4 GB, на якому наявний відеозапис з камери відеоспостереження за фактом кримінального правопорушення, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Ухвалу про закриття кримінального провадження направити до Відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення в порядку КУпАП України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошений 25.10.2024 року о 12 год. 45 хв. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №108.

Суддя ОСОБА_1