Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 337/4289/24
Провадження № 1-в/337/162/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Запоріжжя, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного вироком суду, як особи, засудженої за діяння, караність якого законом усунена,

УСТАНОВИВ:

16.10.2024 року до суду звернувся начальник Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з поданням стосовно ОСОБА_4 про звільнення від покарання, призначеного вироком суду, як особи, засудженої за діяння, караність якого законом усунена.

У судове засідання представник Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області не з`явився, надав клопотання про розгляд подання без його участі, подання підтримав.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, поважних причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення судового розгляду від ОСОБА_4 до суду не надходило, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності засудженого.

На підставі ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів не проводилось.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали, надані суду, заслухавши думку прокурора, суд встановив наступне.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до положень вказаного Закону стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Положеннями частини першої ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1ст.169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» становив 3028,00 гривень.

Судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2024 ОСОБА_4 був засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Сума заподіяних ОСОБА_4 збитків на момент вчинення ним кримінального правопорушення становить 2 208,00 грн, що станом на день вчинення діяння становить розмір менший від того, з якого настає кримінальна відповідальність (3 028,00 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), шахрайство, привласнення чи розтрата настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином діяння, за вчинення якого ОСОБА_4 засуджений вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2024, наразі не може вважатись кримінально караним правопорушенням.

Частиною другою ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 , усунена, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України останній підлягає звільненню від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України.

Керуючисьст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м. Запоріжжя, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.08.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_5