279/6286/24
1-кс/279/1155/24

У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 05.10.2024 року близько 15:35 години ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки РЕUGEOT BOXER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Грушевського в м. Коростень, зі сторони вул. Селезньова в напрямку вул. С.Кемського, проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, що розташований по АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину дороги по пішохідному переході, зліва на право по напрямку відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНП «Коростенська ЦМЛ».
05.10.2024 року в період часу з 17 год. 00 хв. до 18 год. 30 хв. працівниками СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого вилучено:
1) автомобіль марки «РЕUGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 ;
Враховуючи, що вилучений у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіби, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні може містити інші відомості, що потребують проведення спеціальних експертиз, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «РЕUGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним транспортним засобом.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 05.10.2024 року .
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Встановлено, що є всі підстави вважати, що вилучені транспортні засоби можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Суд враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для власника.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту зазначеного вище майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи, що заявлене клопотання містить достатньо даних про майно, та належну обґрунтованість підстав для арешту майна, воно підлягає задоволенню. Арешт накладається у формі обмеження права власника на користування майном та внесення змін в його технічний стан (проведення ремонтних робіт) до завершення експертних досліджень. Таке обмеження прав власника буде співмірним з метою, яку прагне досягти орган розслідування.
Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «РЕUGEOT BOXER» р.н. НОМЕР_1 , з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним транспортним засобом до завершення призначених по кримінальному провадженню експертиз.
Копію ухвали направити :
- ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1