Справа №577/1734/24 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1078/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

До Конотопського міськрайонного суду Сумської області звернулась засуджена ОСОБА_7 із заявою про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке - пробаційний нагляд, обґрунтовуючи своє клопотання набранням 28.03.2024 року чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань».

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2024 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Своє рішення суд мотивував тим, що засуджена ОСОБА_7 не довела своє виправлення.

Не погодившись з таким рішенням суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану ухвалу скасувати та замінити їй невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке - пробаційний нагляд.

В обґрунтування своїх вимог засуджена вказувала, що вона відбула 2/3 строку, жодного разу не порушуючи режиму установи Покровського виправного центру № 79.

Також в своїй апеляційній скарзі засуджена зазначила про переваги пробаційного нагляду, які на її думку існують для держави та особи, яка вчинила злочин.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженої ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила їх задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженої, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відповідно до ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 3 ст. 82 КК України передбачає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. При цьому, заміна особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбутої частини покарання більш м`яким після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

За змістом зазначених положень закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при вирішенні питання щодо заміни засудженій ОСОБА_7 невідбутої частини покарання на більш м`яке, вищезазначені вимоги закону дотримано в повному обсязі.

Так, як встановлено судом першої інстанції, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 17.07.2020 року ОСОБА_7 засуджена за ч.2 ст.286 КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

З 25.03.2024 року відбуває покарання у ДУ «КВК (№130)».

За час відбування покарання засуджена характеризується негативно: має чотири стягнення, з яких три погашено у встановленому законом порядку, та лише одне заохочення, не завжди тактовна з представниками адміністрації установи, з іншими засудженими мали випадки створення конфліктних ситуацій. За рішеннями комісії установи засудженій було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким та в умовно-достроковому звільненні, в останнє - 15.03.2024 року, внаслідок не доведення виправлення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, всупереч доводам засудженого, враховано, що матеріали особової справи не містять об`єктивних даних про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Доводи засудженої щодо того, що вона відбула вже 2/3 строк покарання, який дозволяє звертатись до суду за ст.82 КК України, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відбутий строк покарання не є визначальним для застосування ст.82 КК України, а найголовнішим є виправлення засудженої.

Що стосується доводів засудженої про те, що вона жодного разу не порушувала режим установи Покровського виправного центру № 79, то у відповідь на них колегія суддів звертає увагу на те, що засуджена ОСОБА_7 має чотири стягнення, з яких три погашено у встановленому законом порядку, та лише одне заохочення, не завжди тактовна з представниками адміністрації установи, з іншими засудженими мали випадки створення конфліктних ситуацій. Вказане колегія суддів вважає таким, що спростовує доводи апелянта.

Інших достатніх даних на підтвердження факту свого виправлення засуджена ОСОБА_7 не навела ні в апеляційній скарзі, та не надала при її розгляді.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом для її зміни або скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 квітня 2024 року якою залишено без задоволення клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4