ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/803/1996/24 Справа № 229/6905/24 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження №0000615 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3761 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, -

в с т а н о в и л а :

на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_6 про визначення підсудності кримінального провадження №0000615 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3761 КК України до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування зазначеного клопотання заявник зазначає, що 19.09.2024 року подав клопотання про виконання процесуальних дій слідчому ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000615 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3761 КК України за фактом внесення неправдивих відомостей в інформаційній системи Дружківського міського суду Донецької області гр.Тимофєєвою, яка працює секретарем суду.

В подальшому від слідчого надійшло повідомлення про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання, а 07.10.2024 року ОСОБА_6 звернувся до Дружківського міського суду Донецької області із скаргою на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

Зазначає, що кримінальне провадження №0000615 від 22.08.2024 року порушено за фактом внесення неправдивих відомостей в інформаційній системи Дружківського міського суду Донецької області працівником апарату суду, яка працює на посаді секретаря суду, що дає їй простір для впливу на свідків, які працюють з нею, можливості фальшування доказів, можливості підробки документів, можливості впливу на суддів цього суду у частині прийняття потрібного рішення. Наведені обставини чітко свідчать про неможливість розгляду вищезазначеної скарги слідчими суддями Дружківського міського суду Донецької області.

Заслухавши суддю доповідача, заявника ОСОБА_6 , який підтримав доводи свого клопотання, наполягав на тому, що саме кримінальне провадження необхідно направити до іншого суду, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення клопотання заявника, перевіривши наявні матеріали, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За нормами КПК вбачається, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 7 ст.100, ч. 2 ст.132, ч. 1 ст.184, ч. 1 ст.192, ч. 2 ст.199, ч.1 ст.201, ч. 3 ст.244, ч. 10 ст.290 КПК України). З урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила і до розгляду клопотань та скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

У даному випадку не можна керуватися положенням ч.1ст.32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті (пункти 20-22 ч. 1 ст.3, ст.30, ст.31 КПК України) та не регламентує діяльність слідчого судді.

З аналізу статей глави 26 КПК України вбачається, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак, відповідно до норм КПК України клопотання, заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчій суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. З урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-559/0/4-13).

Згідно з пунктом 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з наявних матеріалів та клопотання заявника, слідчими ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000615 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3761 КК України.

Відповідно до відповіді Дружківського міського суду Донецької області від 15.10.2024 року №04-30/15/2024 в Дружківському міському суді Донецької області перебуває на розгляді скарга на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання.

При цьому, матеріали кримінального провадження №0000615 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3761 КК України в Дружківському міському суді Донецької області відсутні.

Підсудність у кримінальному провадженні - це сукупність юридично значимих ознак кримінального провадження (кримінальної справи), на підставі яких кримінальний процесуальний закон визначає суд і склад цього суду, які правомочні здійснювати судовий розгляд.

За загальним правилом визначення територіальної підсудності кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення (ч. 1 ст. 32 КПК).

Визначити підсудність означає встанoвити суд, який згiдно iз закoном пoвинен здiйснювати пpавосуддя пpи попеpедньому pозгляді кpимінальної спpави суддею, а такoж пpовадження в судi пеpшої iнстанції i в пoдальших стадiях, якщo виникає така неoбхідність.

Підслідність розподіл кримінальних проваджень між органами, які мають право розслідувати кримінальні правопорушення (стаття 216 Кримінального процесуального кодексу України).

Підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК України. На підставі ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення, окрім того, що віднесене до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, лише у випадку здійснення органом, визначеним у ст. 216 КПК, досудового розслідування у розпочатому кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності.

При внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначені КПК вимоги щодо дотримання правил підслідності необов`язкові. Сама по собі реєстрація відомостей про кримінальне правопорушення і початок розслідування іншим слідчим органом, ніж визначено у ст.216 КПК, не становить порушення кримінального процесуального законодавства і не свідчить про реалізацію повноважень, не передбачених КПК. Слідчий не має права відмовити у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань з підстав того, що виявлене кримінальне правопорушення йому не підслідне. Обов`язок розпочати досудове розслідування покладається на слідчого незалежно від того, чи належить відповідне кримінальне правопорушення до його предметної підслідності. Проведення досудового розслідування на певному етапі (тим більше, нетривалому) іншим органом досудового розслідування, ніж визначено у ст. 216 КПК, не є порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 14 квітня 2022 року, внесено доповнення до ч. 5 ст. 36 КПК, які значно розширили повноваження прокурора щодо визначення підслідності під час дії воєнного стану. Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану. У контексті внесених змін, доручити проведення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування можна лише у двох випадках: у разі неефективного досудового розслідування та наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Зі змісту клопотання ОСОБА_6 вбачається, що за своєю квінтесенцією останній припускає, що працівник апарату суду вважається винним у втручанні в роботу інформаційних систем суду, може здійснити вплив на суддів Дружківського міського суду Донецької області, у зв`язку з чим вважає, що слідчі судді не можуть розглядати його скаргу на постанову слідчого у вищевказаному кримінальному провадженні.

Жодне вказане твердження заявника не має доказового підґрунтя, а норми КПК України не передбачають таких підстав, які б надавали можливість направити кримінальне провадження №0000615 від 22.08.2024 року до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

При цьому, посилання ОСОБА_6 на п.3 ч.1 ст.34 КПК України апеляційний суд визнає передчасним, оскільки в означеному кримінальному провадженні не оголошено про підозру чи пред`явлено обвинувачення, для встановлення обставин, що обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді та наявності підстав для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого, будь-яка інша інформація у апеляційного суду відсутня.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав, які визначені процесуальним законом для задоволення клопотання ОСОБА_6 про визначення підсудності, в якому останній просить направити кримінальне провадження №0000615 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3761 КК України до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст.32, 34 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження №0000615 від 22.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.3761 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції, відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді