Справа № 0603/1-410/11
ВИРОК Провадження № 1/0274/6/24

І м е н е м У к р а ї н и

08.11.2024 року. Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . ОСОБА_1

при секретарях . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участі

прокурорів . . . . . . . ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підсудного . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовчинець Козятинського району Вінницької області, громадянина України, з вищою юридичною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей 10.06.13 р.н. та ІНФОРМАЦІЯ_2 , голови ОСББ «43 квартал», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за статтями 368 ч. 1 КК України, 364 ч. 1, 190 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального висновку, затвердженого 30.06.11, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він, будучи службовою особою - заступником начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області в званні майор міліції, одержав хабара при наступних обставинах.

28 січня 2011 року наказом № 15 о/с начальника УМВС України в Житомирській області майора міліції ОСОБА_9 призначено на посаду заступника начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області.

Згідно з функціональними обов`язками заступника начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 був зобов`язаний: здійснювати загальне керівництво співробітниками сектору карного розшуку; аналізувати оперативну обстановку і здійснювати заходи по попередженню злочинності; надавати допомогу у заведенні справ оперативного обліку; перевіряти правильність і повноту ведення і зберігання службової документації у відділені; вести картотеку на викрадені номерні речі; надавати допомогу в заходах по розшуку осіб, які переховуються від слідства та суду, а також безвісно зниклих осіб та встановленні невпізнаних трупів.

Під час виконання своїх службових обов`язків 22 квітня 2011 року заступник начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області майор міліції ОСОБА_9 , дізнавшись про те, що Бердичівським МВ УМВС України в Житомирській області проводиться дослідча перевірка за заявою ОСОБА_10 від 18.04.2011 про його побиття ОСОБА_11 , маючи вплив на працівників Бердичівського МВ УМВС, що проводили дану перевірку, в період з 20.04.2011 до 22.04.2011 під час неодноразового спілкування з ОСОБА_11 , роз`яснюючи йому можливість бути затриманим за підозрою у вчиненні злочину, використовуючи своє службове становище з метою власного незаконного збагачення, запропонував ОСОБА_11 вирішити питання, щоб його не затримували працівники міліції за вчинений ним злочин за винагороду у розмірі однієї тисячі доларів США, на що ОСОБА_11 погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання хабара, 22 квітня 2011 року о 18 годині 20 хвилин в м. Бердичеві в дворі будинку АДРЕСА_2 заступник начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області майор міліції ОСОБА_9 одержав хабара від ОСОБА_11 у вигляді готівкових коштів у розмірі однієї тисячі доларів США, що станом на 22 квітня 2011 року відповідно до офіційного курсу становило 7965,40 грн.

Органом обвинувачення ці дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням службового становища.

Разом з тим, відповідно до постанови про зміну обвинувачення від 03.12.15, підтриманої прокурором під час судового розгляду, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він, являючись працівником правоохоронного органу - представником влади, вчинив умисні злочини за наступних обставин.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про міліцію» міліція в Україні - державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 2 Закону основними завданнями міліції є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і розкриття злочинів, розшук осіб, які їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних покарань і адміністративних стягнень; участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам, підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них законом обов`язків.

Відповідно до ст. 3 Закону діяльність міліції будується на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, взаємодії з трудовими колективами, громадськими організаціями й населенням.

Наказом № 15 о/с начальника УМВС України в Житомирській області від 28.01.2011 майора міліції ОСОБА_9 призначено на посаду заступника начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області.

Згідно з функціональними обов`язками заступника начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області, ОСОБА_9 був зобов`язаний: здійснювати загальне керівництво співробітниками сектору карного розшуку; аналізувати оперативну обстановку і здійснювати заходи по попередженню злочинності; надавати допомогу у заведенні справ оперативного обліку; перевіряти правильність і повноту ведення і зберігання службової документації в відділені; вести картотеку на викрадені номерні речі; надавати допомогу в заходах по розшуку осіб, які переховуються від слідства та суду, а також безвісно зниклих осіб та встановленні невпізнаних трупів.

20 квітня 2011 року заступник начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 , являючись службовою особою, працівником правоохоронного органу, вирішив, використовуючи надану йому владу, ввести в оману ОСОБА_11 щодо можливості уникнення останнім затримання за підозрою у вчиненні злочину за матеріалами дослідчої перевірки, які фактично в провадженні ОСОБА_9 не перебували, та заволодіти його коштами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, що належить ОСОБА_11 , заступник начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 , являючись службовою особою, працівником правоохоронного органу, 20 та 21 квітня 2011 року близько 20 год., перебуваючи в під`їзді власного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючи на меті одержання для себе неправомірної вигоди, використовуючи надану йому владу всупереч інтересам служби, повідомив ОСОБА_11 неправдиві відомості про те, що його не буде затримано за результатами проведення Бердичівським МВ УМВС України в Житомирській області дослідчої перевірки лише у випадку передачі йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США.

Сприймаючи ОСОБА_9 як представника влади, а повідомлені ним відомості як правдиві, та вважаючи, що його не буде затримано лише у разі передачі грошей ОСОБА_9 , ОСОБА_11 погодився передати йому вказану суму коштів.

22 квітня 2011 року о 18 годині 20 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_9 , являючись службовою особою, працівником правоохоронного органу, діючи умисно, з метою отримання для себе неправомірної вигоди, використовуючи надану йому владу всупереч інтересам служби, ввівши в оману ОСОБА_11 щодо уникнення затримання за підозрою у вчиненні злочину лише в разі передачі йому коштів, шляхом обману заволодів чужим майном, яке належить ОСОБА_11 , а саме грошима в сумі 1000 доларів США, що станом на 22 квітня 2011 року відповідно до офіційного курсу становило 7965,40 грн., чим спричинив останньому матеріальної шкоди на вказану суму та заподіяв істотної шкоди державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади.

Органом обвинувачення ці дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 364 КК України, як зловживання владою, тобто умисне, з метою одержання для самого себе неправомірної вигоди, використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам, інтересам громадян та державним інтересам; та за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

На виконання вказівки суду апеляційної інстанції, зазначеної у постанові про скасування виправдувального вироку, судами у різних складах протягом років здійснено намагання вручити потерпілому постанову прокурора про зміну обвинувачення з роз`ясненням права підтримувати обвинувачення у обсязі, зазначеному у обвинувальному висновку, і з`ясування особистої думки про обвинувачення у обсязі до його зміни, однак цього так і не вдалося зробити, потерпілий помер до реалізації цього свого особистого немайнового права. З метою недопущення порушення прав потерпілого, виконання вказівки апеляційного суду, суд здійснив судовий розгляд одночасно щодо ОСОБА_9 і за ч. 1 ст. 368 КК України, і за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 190 КК України.

Підсудний ОСОБА_9 у ході всього судового розгляду у складі різних суддів свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнавав. В ході судового розгляді у цьому складі суду підсудний ОСОБА_9 показав, що гроші у ОСОБА_12 він не брав ні в якості хабара, ні в результаті обману чи зловживання довірою, і не зловживав своїм службовим становищем або владою. В цій ситуації він став жертвою власної самонадійності і життєвих обставин, які склалися на той час. З ОСОБА_13 познайомився приблизно в 2009 році. Це були відносини ділові, так як той був фарбувальником автомобілів, а він на той час неофіційно трохи займався купівлею-продажем автомобілів. Йому приганяли автомобілі, він їх ремонтував, фарбував і ті самі хлопці, що і приганяли, ці автомобілі для нього їх і продавали. Він на той час служив в Управлінні по боротьбі з організованою злочинністю, бізнесом займатися не мав права. Останній автомобіль, який він у ОСОБА_13 фарбував - це Фольксваген ОСОБА_14 зеленого кольору. У них із ОСОБА_13 склалися міцні ділові стосунки, працював ОСОБА_13 не погано. Також ОСОБА_13 був дуже балакучим, а це дуже підходило йому по роботі ОСОБА_13 був дуже гарним кандидатом на інформатора, ОСОБА_13 видавав дуже багато важливої і цікавої інформації, навіть сам цього не усвідомлюючи. Він у ОСОБА_13 пофарбував Фольксваген ОСОБА_14 і забрав його приблизно улітку 2010 року. Забирав машину зі свої родичем, братом дружини. Коли забирав машину, ОСОБА_13 запитав, чи буде він ще фарбувати Ауді, яка на той час також знаходилася у нього на ремонті і фарбуванні. Він відповів, що ОСОБА_15 також буде фарбувати. Тоді ОСОБА_13 сказав, щоб він наперед дав гроші на закупівлю фарби і що він на фарбування машини буде поза чергою, відразу ту Ауді пофарбує після його дзвінка, сказав, що грошей потрібно не багато - доларів 300-500. ОСОБА_13 також сказав, що йому запропонували старенького Фольксвагена, якого він хотів купити, відремонтувати і продати, попросив у нього 1000 доларів. Він погодився і дав ОСОБА_13 1000 доларів. 2010 рік виявився для нього на роботі не дуже добрим, був розформованим відділ і довелося шукати інше місце служби. Перевівся в Житомирську область, потрапив на посаду оперуповноваженого в Чуднівський райвідділ міліції. У зв`язку зі змінами по службі йому було вже не до машин, не до їхнього фарбування та ремонту. Коли вже служив в Чуднові, фаркопом пошкодив дверцята чужої машини. Відразу зателефонував ОСОБА_13 і попросив відремонтувати пошкоджену машину. ОСОБА_13 погодився. Коли приїхали з власником пошкодженої машини до ОСОБА_13 , сказав тому, щоб гроші на ремонт машини взяв з тих грошей, які він залишав ще на ремонт і покраску Ауді. ОСОБА_13 сказав, що ті гроші він потратив на свою машину, навіть не купив матеріали, які будуть необхідні для ремонту і фарбування його Ауді. ОСОБА_13 сказав, що зробить ремонт пошкодженої ним машини безкоштовно, але щоб він тільки купив матеріали для її ремонту. Він закупив всі необхідні матеріали для ремонту автомобіля, ОСОБА_13 його відремонтував і власник авто залишився задоволений. Ця ситуація з грошима його дуже стала турбувати. Він почав цікавитися у мужиків на гаражах, що відбувається. Йому розповіли, що у ОСОБА_13 великі проблеми в родині, що він розлучається з дружиною і що машинами вже займається дуже рідко. Він теж трохи на той час був зайнятий по службі, шукав переведення на інше місці служби, тому до ОСОБА_13 не заходив. Коли перевівся в ОСОБА_16 , приїхав до ОСОБА_13 і запитав, що там з його машиною і коли будуть її фарбувати. ОСОБА_13 сказав, що віддасть гроші, коли продасть свій старенький Фольксваген ОСОБА_14 . ОСОБА_17 на гаражах повідомили, що у ОСОБА_13 дуже багато боргів і йому не вистачить грошей, виручених за його ОСОБА_14 , щоб розрахуватися зі всіма боргами. В борги ОСОБА_13 вліз тому, що почав вживати наркотики, курити травку. Потім він дізнався, що ОСОБА_13 продав свою машину, а гроші так і не віддав. Він почав знову запитувати ОСОБА_13 , коли той віддасть гроші. У відповідь були одні обіцянки, він продовжував чекати. 19 квітня 2011 року він зустрів ОСОБА_13 біля лікарні, той розповів, що лежить в лікарні і у нього великі проблеми. Розповів, що його тесть написав на нього заяву в міліцію за побиття, але він його не бив. ОСОБА_13 розповів, що тесть прийшов до нього в гараж, де ОСОБА_13 сидів зі своїм другом ОСОБА_18 , пили по сто грам. У ОСОБА_18 з тестем виник конфлікт, який ОСОБА_19 у бійку, ОСОБА_20 розповідав, що свого тестя не бив, а тільки відтягував ОСОБА_18 від того, а бив ОСОБА_18 . Оскільки тесть з ОСОБА_18 не знайомий, то написав заяву про побиття на ОСОБА_13 , але сказав, що забере заяву, якщо ОСОБА_13 сплатить йому певну суму грошей. Він вислухав ОСОБА_13 , після чого запитав, коли той віддасть гроші. ОСОБА_13 пообіцяв, що коли розбереться зі своїми проблемами, відразу з ним і розрахується. В кінці розмови ОСОБА_13 попросив йому допомогти, бо окрім нього йому ніхто не зможе допомогти. Він відповів, що спробує допомогти. На час інкримінованих йому подій він з лютого 2011 року обіймав посаду заступника начальника сектору карного розшуку Бердичівського міськрайвідділу міліції. До його службових обов`язків входила координація дій підлеглих, на ньому лежала вся оперативка, оперативні справи, агентура, перевірка та контроль оперативних справ, до дільничних інспекторів ніякого відношення не мав, питання, з яким до нього звернувся ОСОБА_13 , не входило до кола його повноважень взагалі. Наступного дня у райвідділі дізнався, чи є такі матеріали на ОСОБА_13 . Дільничний ОСОБА_21 розповів, що виник конфлікт, ОСОБА_13 з ОСОБА_18 побили тестя, матеріали передають в слідство. Він зателефонував ОСОБА_13 і сказав, що потрібно зустрітися. Приблизно наступного дня, 20 чи 21 числа вони з потерпілим зустрілися, і він повідомив, що мабуть зможе допомогти, але для цього потрібно знайти того ОСОБА_18 і, якщо ОСОБА_13 говорить правду і він не бив тестя, то міг би піти свідком по справі. Справа буде у слідчого і в любому випадку там є невстановлена особа, доручення дадуть на карний розшук, тобто йому, і він зможе безпосередньо цим займатися, і саме в такому плані зможе допомогти. Звичайно поставив умови, що спробує допомогти, як сказав, але ОСОБА_13 має віддати борг 1000 доларів. Він розумів, що якщо ОСОБА_13 сяде за цей злочин, то йому тоді взагалі не буде у кого забирати свої гроші. ОСОБА_13 погодився на його умови і сказав, що поїде в Житомир до свого дядька і позичить гроші. Ще він сказав ОСОБА_13 , щоб той написав ОСОБА_18 записку про те, щоб той зв`язався з ним, але вони могли передати цю записку лише через дівчину ОСОБА_18 , оскільки не знали, де той живе. Він планував цю записку негласно передати дівчині ОСОБА_18 та прослідкувати, куди вона її понесе і так дізнатися, де живе ОСОБА_18 . 22 числа, приблизно в обідню пору йому зателефонував ОСОБА_13 , сказав, що ввечері він може приїхати та забрати свої гроші. Він погодився приїхати ввечері. Коли приїхав до ОСОБА_13 , той вийшов до нього в оперативній сорочці, яку він відразу впізнав. Це була байкова сорочка з відеокамерою у ґудзику, які використовують як працівники міліції, так і СБУ. Він відразу зрозумів, що його документують і що ОСОБА_13 вирішив його підставити, віддаючи йому його ж борг. Він матеріалами ОСОБА_13 не займався, у його підлеглих теж матеріалів не було, відповідно і не могло бути хабара. Він раніше неодноразово брав участь у розробленні і документуванні хабарів, перед тим як проводити заходи по документуванню та затриманню особи, завжди несли матеріали в прокуратуру. Тут же він розумів, що він не суб`єкт і тут немає ніякого хабарництва, тим паче що у ОСОБА_13 перед ним є борг в 1000 доларів. Розписки у нього про це звичайно від ОСОБА_13 не було, але були свідки того, що ОСОБА_13 винен ці гроші. Він розумів, що якщо за нього взялися, то так просто вже не відпустять, що якщо він зараз не візьме гроші, відмовиться, то не встигне дійти до своєї машини, як його відразу «приймуть», покладуть обличчям в землю і в кишеню всунуть гроші. Тому він почав тягнути час. ОСОБА_13 почав нервово рахувати гроші, щоб віддати, а він йому сказав, щоб не рахував гроші, а давав записку, яку мав передати для ОСОБА_18 для вирішення його питання з тестем. Він тягнув час, щоб разом із ОСОБА_13 дійти до машини. Розмовляли про те, що буде порушена кримінальна справа, але якщо знайдуть ОСОБА_18 , то можливо щось і зможуть змінити. Коли підійшли вже до машини і він в неї почав сідати, ОСОБА_13 спитав: «А гроші ?». Він відповів, щоб гроші ОСОБА_13 віддав своєму тестю, щоб той не мав претензій, бо якщо буде мати претензії, то ніякий ОСОБА_18 їм не допоможе. Після цього він швиденько пригнув в машину, сподіваючись, що швидко не зреагують. Як тільки виїжджав з двору, з лівої сторони заїхав Фольксваген Т-5, з яким він розминувся. Виїхав на вулицю Сестер ОСОБА_22 , зупинився і стояв на перехресті. ОСОБА_23 у нього були гроші, то зрозуміло, що тікав би. Він же стояв і спостерігав, що буде відбуватися далі. Фольксваген різко розвернувся, обігнав його. З машини вискочили в масках працівники спецпідрозділу, вони хотіли, щоб він відкрив двері і здався, але він не здався. Він зрозумів, що його точно підставили, відразу почав здавати назад, об`їхав мікроавтобус і почав тікати, врешті втік. Подальші дії співробітників всім відомі з матеріалів справи. Коли справа була вже в суді на розгляді, він взяв роздруківки розмов. Він вважає, що події у справі відбувалися так. Коли він зустрічався із ОСОБА_13 біля лікарні, то був разом з ОСОБА_24 - таксистом, якому він дав свою ОСОБА_15 в оренду, щоб той таксував. Вважає, що тоді його підвела міліцейська самонадія і він ОСОБА_25 ще тоді сказав: « ОСОБА_26 у цигана забрати свої гроші, бо бачу щось з ним неладне, що його мабуть скоро «приземлять на зону». Коли він потім дивився роздруківки телефонних розмов, то бачив, що приблизно через годину після їхньої розмови із ОСОБА_13 біля лікарні, ОСОБА_25 телефонував ОСОБА_27 , який на той час служив в СБУ в м. Бердичеві. Раніше вони з ОСОБА_27 дуже дружили, ще з 2002-2003 років, разом їздили відпочивали, ходили один до одного в гості, постійно були разом. Розійшлися на ґрунті грошей, гроші гублять всі відносини, ОСОБА_27 думає, що він винен йому гроші за колись продану автозаправку, через що дуже серйозно посварилися, з друзів перетворилися на ворогів. З роздруківок ОСОБА_25 , у якого був свій інтерес, після їхньої розмови зателефонував ОСОБА_27 , а ОСОБА_27 потім зателефонував ОСОБА_13 . Це була реально спланована підстава. У подальшому він дізнався, що ОСОБА_13 говорив мужикам, з якими пив по 100 грам: «Дивіться, як треба «ментам» гроші віддавати». Всі знали, що ОСОБА_13 йому винен гроші, ОСОБА_13 просто не хотів і не планував віддавати борг, а тут з`явився ОСОБА_27 . ОСОБА_13 відразу собі прикинув, що навіщо йому мати справи з «ментом», якщо можна мати справи з СБУ, які наобіцяли йому «золоті гори»: і що справи відносно нього не буде, і що все буде добре. Доводи обвинувачення про те, що він взяв гроші за кутом, коли ОСОБА_13 їх рахував, і що до машини він вже йшов з грошима, а далі викинув - безпідставні. ОСОБА_23 він взяв гроші, то вони могли би легко його затримати, пройшло півтори хвилини. СБУ вели аудіо- і відеофіксацію, чудово чули і бачили, що гроші він не взяв. ОСОБА_23 він взяв гроші, на відео було би все це видно. Можливо він би і взяв ті гроші, тому що хотів нарешті забрати свій борг, але побачив, що відбувається, що його документують і ведуть, і він не став цього робити. З приводу того, що він нібито викинув гроші перед перехрестям, то якщо подумати логічно, то як він міг це зробити якщо їхав, за ним їхало ще дві машини, горіло зелене світло світлофору, а гроші у нього звичайно, що не в зубах, йому треба було відкрити скло або двері автомобіля, нагнутися, знайти гроші і викинути їх. Він вважає, що це нереально. Його руки були на кермі, за ним гналися дві машини і він чудово розумів, що якщо його зловлять йому тюрма. Огляд місця події проводився аж через дві години, не зрозуміло чому. При цьому не викликали ані слідчого прокуратури, ані експертів з експертного відділу на місце події. На той час вже через півгодини весь райвідділ та все місто знали про події, але огляд місця події розпочався тільки о 20.30. Після їхньої зустрічі із ОСОБА_13 біля лікарні, він одного разу телефонував ОСОБА_13 після того, як дізнався у ОСОБА_21 , що матеріали будуть передані в слідчий відділ і якщо ОСОБА_13 хоче, щоб він йому допоміг, то має повернути борг, а другий раз сам ОСОБА_13 телефонував йому. Він не говорив ОСОБА_13 про наслідки, які можуть бути по його справі, оскільки потерпілий і так був наляканий усім, що відбувалося, просто була розмова про те, щоб ОСОБА_13 віддав гроші, які винен, а він у свою чергу, якщо зможе чимось допомогти по його справі, то допоможе і розповів як саме. Диктофон, який фігурує у справі, він купував особисто і подарував колишньому своєму другу ОСОБА_27 , коли той прийшов на службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 , запис на диктофоні змонтований з самого початку і до кінця. На оперативному відео можуть бути зображені будь хто, запис змонтований 25 квітня, можливо на тому оперативному відео зображений він, можливо і не він, запис змонтований, тому там може бути зображений будь-хто; він не міг зустрічатися із ОСОБА_13 25 квітня, оскільки з тим зустрічався і події відбувалися 22 квітня, а 25 квітня він знаходився у Вінницькому шпиталі, про що є довідка в матеріалах справи. На досудовому слідстві він надавав неправдиві покази умисно, це була його позиція захисту, оскільки він чудово розумів, що справа порушена відносно особи за хабар, то слідчому вигідно направити справу до суду як «хабар», а воювати з прокуратурою і СБУ він не міг, а якщо розповісти про борг ОСОБА_13 перед ним, то вони б відразу прибрали би всі докази, які тільки змогли би і залякали би всіх свідків. ОСОБА_23 він не признався, що взяв хабар, то справа була би перекваліфікована на шахрайство і зловживання, а на 2011 рік ст. 364 КК України мала третю частину, тобто кваліфікуючою ознакою зловживання було вчинення його працівником правоохоронного органу, тобто ним, санкція там від 7 до 12 років, відповідно по такій санкції запобіжний захід тільки тримання під вартою, а значить обшуки вдома і кругом, тому він вважає, що його розрахунок був виправданий, слідчий навіть якісно не оглядав речові докази, не оглянув диктофон, не прослухав його, був радий, що він визнав хабар, і слідчому цього було достатньо. У суді він вже почав надавати свої докази, про які не міг раніше говорити, наприклад, якби сказав слідчому, щоб той дістав роздруківки з телефонних розмов, то вони звичайно, що не доїхали б навіть до слідства, загубилися би по дорозі, а диктофон якби оглянули і почули голос Гржибовецького, так само би загубився той диктофон і стерли би записи, як і документи на цей диктофон, якби він показав їх слідчому. Від оперативників він тікав, щоб йому не всунули гроші - якщо вже вирішили підставити, то зробили б все для цього. Він на досудовому слідстві дав покази тільки про те, що отримав хабар, а в тій частині, як розпорядився грошима, то покази не давав, оскільки гроші не брав, матеріали справи не читав, тому не міг нічого підтвердити. Покази, дані ним на досудовому слідстві - неправдиві. Сам ОСОБА_13 в суді розказав, що був винен йому кошти, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, але дав такі покази в суді, потім їх змінив, коли в коридорі стояло чотири співробітника СБУ. Також він думає, що ОСОБА_13 змінив покази ще і під тиском свого батька ОСОБА_28 який також є свідком по справі. Покази ОСОБА_28 не можна брати до уваги, оскільки по-перше той є рідним батьком потерпілого, а по-друге за його клопотанням суд витребував матеріали заяви ОСОБА_28 на нього, про те, що він нібито обікрав у нього гараж, тобто у ОСОБА_28 є неприязні особисті стосунки до нього. Він не міг зрозуміти, чому у свідка таке відношення до нього, але потім зрозумів чому: колись, приблизно у 2008 році, він служив у Вінницькій області, а проживав в Бердичеві і його попросив начальник ОСОБА_29 розшуку ОСОБА_30 допомогти знайти одну людину, яка могла щось сказати про циган, які їздили по хатам, крали і видурювали у людей гроші. В тій справі брав участь таксист на житомирських номерах. Він пробив ті номера, дав наводку і дав дані ОСОБА_31 . Він навіть не знав, що то був батько ОСОБА_13 , машина мабуть зареєстрована була не на нього. Він же просто дав номера машини і сказав, що звати водія ОСОБА_32 , він служив в ОСОБА_33 і був звільнений за зв`язки із затриманими. Що далі було по тій праві, не знає, ніколи не цікавився. ОСОБА_34 напевно дізнався, що це він дав Жмеринським правоохоронцям наводку і інформацію на нього, тому у нього таке і склалося відношення до нього.

В зв`язку з наявністю істотних суперечностей між показаннями, які дав на суді і під час досудового слідства, судом оголошено показання ОСОБА_9 , дані ним як під час досудового слідства, так і в ході судового слідства при розгляді попереднім складом суду, з яких вбачається, що 20.04.2011 року приблизно о 12-13 годині на території Бердичівської ЦМЛ він випадково зустрів знайомого ОСОБА_11 . Під час даної розмови ОСОБА_11 повідомив, що побився зі своїм тестем, за це останній написав на нього заяву в міліцію. При цьому ОСОБА_11 попросив ОСОБА_9 допомогти йому у тому, щоб його не притягнули до кримінальної відповідальності за винагороду у розмірі однієї тисячі доларів США. ОСОБА_9 пообіцяв дізнатися, у кого саме знаходиться заява його тестя і вирішить, чи зможе допомогти ОСОБА_11 . Після даної розмови ОСОБА_9 приїхав в Бердичівський МВ УМВС та звернувся до заступника начальника ДІМ Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_35 з метою дізнатись про хід та перспективи розгляду заяви. ОСОБА_36 відповів, що дійсно в ДІМ Бердичівського МВ УМВС є такі матеріали і що по цих матеріалах ОСОБА_11 побив свого тестя, спричинивши йому тілесні ушкодження середньої тяжкості, через що в діях ОСОБА_11 вбачаються ознаки кримінально караного діяння, а тому ці матеріали будуть передані в слідчий відділ Бердичівського МВ УМВС для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_11 . Після даної розмови з ОСОБА_37 ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_11 та повідомив йому, що по його матеріалах нічого вирішити неможливо, оскільки вони будуть передаватися в слідство для порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_11 . Через деякий час, в цей же день 20.04.2011 р. ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_9 та домовився про зустріч. Ввечері 20.04.2011 року ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_11 в під`їзді свого будинку на сходинковому марші. Під час даної зустрічі ОСОБА_11 знову став просити ОСОБА_9 допомогти вирішити його проблему, обіцяв заплатити любу суму грошей. ОСОБА_9 погодився допомогти ОСОБА_11 шляхом опитування чоловіка на ім`я ОСОБА_18 , який був присутнім під час бійки між ОСОБА_13 та його тестем. ОСОБА_9 домовився з ОСОБА_11 , що наступного дня вони разом поїдуть шукати ОСОБА_18 , однак не зустрілись. 21.04.2011 р. приблизно о 20 годині за попередньою домовленістю по телефону ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_11 в під`їзді на сходинковому марші свого будинку. Під час даної зустрічі ОСОБА_11 знову став просити допомогти йому вирішити його питання. ОСОБА_9 вирішив, що зможе допомогти ОСОБА_11 , так як знав, що по практиці розгляду подібних матеріалів в міськвідділах та райвідділах міліції кримінальні справи по тілесних ушкодженнях порушуються по факту, а не щодо особи, оскільки на момент порушення достовірно не встановлено будь-чию вину учасників бійки. Тому ОСОБА_9 знав, що в даному випадку після порушення кримінальної справи по факту побиття, як ОСОБА_11 , так і його тестя по цій справі слідчий відділ Бердичівського МВ УМВС відповідно дасть доручення СКР Бердичівського МВ УМВС на проведення ряду оперативно-розшукових та слідчих дій. Оскільки це доручення будуть виконувати саме працівники СКР Бердичівського МВ УМВС, ОСОБА_9 відповідно як безпосередній їхній керівник буде контролювати хід виконання даних доручень, а відповідно зможе допомогти ОСОБА_11 зібрати докази на його користь по даній справі. Розповівши про це ОСОБА_11 , останній пообіцяв, що за допомогу у вирішенні даного питання він дасть ОСОБА_9 гроші у розмірі однієї тисячі доларів США, на що ОСОБА_9 погодився. Тоді ОСОБА_11 сказав, що гроші він знайде протягом доби і передасть їх ОСОБА_9 . На наступний день, 22.04.2011 р. приблизно о 15 годині ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що гроші він знайшов і що ОСОБА_9 може приїхати до нього отримати ці гроші. ОСОБА_9 відповів, що зможе приїхати до нього за грішми лише увечері. Далі, в цей же день 22.04.2011 р. приблизно о 18 годині ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що він під`їжджає до його будинку, на що ОСОБА_11 відповів, що гроші у нього і що він вийде у двір будинку. В цей час ОСОБА_9 на легковому автомобілі своєї дружини «Фольксваген Гольф-3», д.н.з. НОМЕР_1 , разом зі своєю дружиною, оскільки вони мали поїхати по своїх справах, заїхав в двір будинку АДРЕСА_2 . Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_9 пішов до під`їзду, де проживав ОСОБА_11 . В дворі даного будинку, коли він підійшов до даного під`їзду, до нього вийшов на зустріч ОСОБА_11 , який сказав, щоб вони зайшли за кут будинку, де він передасть гроші. Після цього вони пішли за кут будинку, де ОСОБА_11 дістав грошові кошти купюрами по сто доларів США та став перераховувати їх перед ОСОБА_9 . Після перерахунку ОСОБА_11 передав ці гроші ОСОБА_9 . ОСОБА_9 відповідно взяв вказані кошти та, не перераховуючи, поклав їх в кишеню свого одягу. Після цього ОСОБА_9 з ОСОБА_11 повернулись із-за кута будинку в двір будинку, де ОСОБА_9 пішов до автомобіля, в якому знаходилась його дружина. Сівши в даний автомобіль за кермо, він поїхав з даного двору на вулицю ОСОБА_38 , де розминувся з мікроавтобусом Фольксваген Транспортер, який дуже повільно рухався в сторону будинку АДРЕСА_2 . Далі ОСОБА_9 виїхав на перехрестя вулиць Сестер ОСОБА_22 та ОСОБА_39 , зупинився подивитись на даний мікроавтобус. При цьому він побачив, що цей мікроавтобус під`їхав до ОСОБА_11 , який в свою чергу підійшов до пасажирських дверей даного мікроавтобуса та приблизно 10-15 секунд про щось з кимсь розмовляв. ОСОБА_9 в свою чергу увімкнув передачу та став рухатись вперед по вулиці С.Сломницьких в напрямку Бердичівської ЦМЛ. В цей час його з лівої сторони обігнав вказаний вище мікроавтобус та, перегородивши шлях, зупинився. Відразу з даного мікроавтобуса вискочив один чоловік у масці з автоматом. Побачивши це, ОСОБА_9 злякався, відразу об`їхав вказаний мікроавтобус з лівої сторони та став рухатись по вулиці С.Сломницьких в напрямку Бердичівської ЦМЛ. Що відбувалось далі, ОСОБА_9 не пам`ятає, оскільки від даної події пережив сильний стрес та фактично прийшов до тями лише наступного дня - 23.04.2011 р., коли знаходився в м. Вінниці у своїх друзів вдома (т. 1, а.с. 162-164). Ці показання підсудний пояснив під час допиту безпосередньо судом, вказавши, що умисно говорив неправду слідчому, розраховуючи на позитивні результати від цієї неправди. Пояснення підсудного цілком логічні, обов`язку обвинуваченого (на той час) давати показання, відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань обвинуваченим кримінальне процесуальне законодавство не містило та не містить.

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду підсудний ОСОБА_9 пояснював, що на той час він перебував на посаді заступника начальника сектора карного розшуку Бердичівського МВВС. В його обов`язки входило загальне керівництво співробітниками карного розшуку, аналіз оперативної обстановки та здійснення заходів з попередження злочинності, контроль за веденням та розробками по справах оперативного обліку. У 2010 році він проходив службу в управлінні по боротьбі з організованою злочинністю в УМВС України у Вінницькій області на посаді заступника начальника відділу. В цей же рік він придбав автомобіль „Фольксваген-Гольф, який оформив на ім`я своєї дружини. Крім цього, займався купівлею-продажем автомобілів. Давав людині гроші, а вона купувала автомобіль за кордоном та продавала його. На цьому він заробляв трохи грошей. Зазначений вище автомобіль йому необхідно було підрихтувати та пофарбувати. Знайомі порадили звернутися до ОСОБА_11 , який може якісно зробити цю роботу і авто буде довго служити. Це також було у квітні або травні 2010 року. Коли ОСОБА_11 виконував роботу, то між ними склалися дружні стосунки. Коли він приїхав забирати свій автомобіль, то потерпілий попросив дати йому наперед гроші, щоб він закупив матеріал для фарбування. Також він пообіцяв, що буде обслуговувати його в першу чергу. Забирати автомобіль він приїхав з братом дружини ОСОБА_40 , в якого було доручення на автомобіль. Потерпілий гарно покрасив автомобіль, і оскільки йому сподобалась робота, то дав тому наперед 1000 доларів США для фарбування нового автомобіля. Гроші він передав потерпілому в кінці червня 2010 року. Влітку 2010 року розформували Могилів-Подільський УБОЗ і постало питання про його майбутню роботу. На той час йому було не до фарбування автомобіля, оскільки процес переводу по роботі був важкий. В період коли він працював в УБОЗ у Вінницькій області, в нього були дружні стосунки з ОСОБА_41 та ОСОБА_42 . З ОСОБА_43 вони товаришували сім`ями. Вони познайомились у 2004 році. Разом займались бізнесовими справами. В подальшому між ним та Полончуком склалися ворожі стосунки, оскільки той хотів його обманути з приводу бізнес-інтересів. Коли ОСОБА_9 перевівся на роботу в м. Бердичів, то ОСОБА_44 вже працював в СБУ. ОСОБА_45 почав наговорювати ОСОБА_27 на нього. Казав, що він „кинув ОСОБА_46 з земельною ділянкою. Оскільки ОСОБА_44 дуже ревнивий, то ОСОБА_45 розповів йому про буцімто інтимні стосунки між ОСОБА_9 та дружиною ОСОБА_47 . ОСОБА_45 був з ним відкритим ворогом, а ОСОБА_44 став таємним. В ході спілкування він бачив, що стосунки між ними вже не такі. Коли ОСОБА_46 перевели у відділ „К УСБУ в Житомирській області, він подарував тому диктофон. Це було восени 2010 року. В кінці 2010 року він зустрівся з ОСОБА_43 в кафе з приводу пліток, які той розповсюджує на нього. У відповідь ОСОБА_44 почав висловлювати на його адресу претензії за свою жінку. В ході цієї розмови вони посварилися і розійшлись. Коли той уходив, то ще сказав: „Я тобі ще зроблю. Перевід по роботі у нього був болісний, і він почав працювати в Чуднівському РВВС. На той час йому було не до нових автомобілів. Про 1000 доларів США, які він передав ОСОБА_11 , забув, оскільки були інші проблеми. Потім його перевели в м. Бердичів на посаду заступника начальника розшуку. В ОСОБА_16 він згадав за ті гроші і приїхав до потерпілого поцікавитись, чи придбав він матеріали на фарбування автомобіля. Це було в лютому 2011 року. Коли він приїхав до ОСОБА_11 , той був п`яний. Хлопці повідомили, що він запив, оскільки проблеми з дружиною. Ніяких матеріалів для фарбування не було. При зустрічі потерпілий повідомив, що матеріали не купив, оскільки проблеми з дружиною. Також сказав, що в нього є автомобіль, він його пофарбує, продасть і поверне гроші. ОСОБА_9 погодився, оскільки не було вибору. Через місяць він знову приїхав до потерпілого. Автомобіль був проданий, однак грошей не було. Він почав на нього тиснути, щоб той повернув гроші. Потерпілий обіцяв, що все поверне. Після цього до потерпілого він не їздив, оскільки той безпробудно пив. Він не знав, як забрати свої гроші. 19 чи 20 квітня 2011 року він зустрів ОСОБА_11 біля лікарні та запитав за гроші. Той відповів, що в нього гірші проблеми, що тесть написав на нього заяву з приводу побиття разом з якимось ОСОБА_18 . Також він зазначив, що на даний час лежить в лікарні. Разом з ОСОБА_9 також був його знайомий ОСОБА_25 , який, як виявилось, був агентом ОСОБА_47 . На даний час він тяжко хворий. ОСОБА_25 він сказав, що не знає, як забрати у ОСОБА_11 свої гроші. В ході розмови ОСОБА_11 попросив допомогти йому, оскільки боявся, що його посадять. Це було вранці. Після обіду в цей день, як потім стало відомо з роздруківок телефонних дзвінків, спочатку з ОСОБА_43 зв`язувався ОСОБА_25 , а потім ОСОБА_44 зв`язувався з ОСОБА_11 . Після цієї їхньої зустрічі ОСОБА_11 почав ходити до нього додому і просити взнати про його справу. ОСОБА_9 повідомив йому, щоб той спочатку повернув йому гроші. В райвідділі він зустрів заступника начальника дільничних ОСОБА_48 і запитав в нього за справу ОСОБА_11 . Той повідомив, що там буде порушена кримінальна справа і буде передана до слідчого відділу. ОСОБА_49 передав ці слова ОСОБА_11 . Коли ОСОБА_11 знову прийшов до нього, то він повідомив йому, що спасіння для нього знайти того хлопця ОСОБА_18 , який з ним був, коли били тестя, при цьому нагадав йому про повернення грошей, бо не буде йому допомагати. Потерпілий зазначив, що ОСОБА_18 переховується від працівників міліції. Потерпілий пообіцяв, що 22 квітня 2011 року віддасть гроші. 22 квітня 2011 року потерпілий зателефонував йому в обідню пору і повідомив, що в нього є гроші і що він може їх повернути. Він відповів, що буде у вечірній час, оскільки був зайнятий. Біля 18 години вони з дружиною мали поїхали в лікарню по її роботі. Дружина знала про борг ОСОБА_11 . Він повідомив потерпілому, що заїде по гроші. В`їзд у двір потерпілого глухий, лише з одного боку. У двір він заїхав на автомобілі. В салоні була дружина. Він вийшов з автомобіля і пішов до ОСОБА_11 . Той запропонував зайти за кут. Як потім з`ясувалось, там був автомобіль СБУ, з якого було краще записувати розмову. Він погодився, і вони пішли за кут будинку. При розмові ОСОБА_11 почав рахувати гроші, казав, що хоче їх перерахувати. ОСОБА_9 зрозумів, що проводяться оперативні заходи, оскільки потерпілий був знервований, весь трусився. Він вирішив гроші не брати, оскільки підозрював неладне. Сказав, що нічого не треба і щоб він дав записку, яка адресована ОСОБА_18 , який бив його тестя, оскільки мав занести цю записку на якусь адресу по АДРЕСА_4 до якоїсь жінки, куди заходив Серій, та міг там переховуватись, щоб його виманити. Прізвища ОСОБА_18 він не знав, але знав, що той може там бути. Адресу на даний час точно не пам`ятає. Була придумана операція, щоб передати записку тій жінці, і коли вона віддасть її ОСОБА_18 , щоб його зловити, бо ніхто цим не хотів займатися. Він ховався і їм необхідно було його знайти. ОСОБА_11 пояснював, що він разом з цим ОСОБА_18 побили його тестя. Прізвища його він не знав, де живе також. Коли вони поверталися до автомобіля, то потерпілий знову просив, щоб йому допомогти. Він відповів, що буде порушена кримінальна справа. Коли він дійшов до водійських дверей свого автомобіля, то потерпілий запитав, що з грошима. Він відповів, щоб віддав їх своєму тестю, щоб вирішити свої проблеми. Оскільки він зрозумів, що його документують, тому так сказав ОСОБА_11 . І саме на цьому запис розмови між ними був обрізаний. Хоча він стояв із ОСОБА_11 і розмовляв, оперативникам цей запис був не вигідний. Далі він сів у автомобіль і спокійно виїхав з двору. Його ніхто не блокував та не затримував. При виїзді він розминувся з мікроавтобусом „Фольксвагеном Т-5. На передньому сидінні сидів чоловік, який по рації щось говорив. Дружині він повідомив, що гроші не забрав, оскільки його документують. Він зупинився на перехресті вул. С.Сломницьких та ОСОБА_38 в м. Бердичеві, щоб подивитися, що буде далі. ОСОБА_11 підійшов до мікроавтобуса та секунд 10 говорив. Він зрозумів, що той скаже, що він взяв гроші. В цей час мікроавтобус різко стартує, розвертається і їде за ним. Далі перегороджує дорогу. З мікроавтобуса вискочили опера в масках, 3-4 чоловіки. Він зрозумів, що його положать на асфальт і всунуть гроші, тому різко рушив і почав від них тікати та поїхав у м. Вінницю. Коли це закінчилося, йому стало погано, в результаті чого він потрапив до лікарні. По дорозі він зателефонував і повідомив заступнику начальника МВВС ОСОБА_50 , що його хотіли підставити. Також зателефонував ОСОБА_51 , який працював у внутрішній безпеці, і повідомив, що його підставили. В подальшому з`ясувалося, що вони порозкладали вказані гроші на дорозі. Запису, як він викидав гроші, немає. Було б логічно, щоб спеціаліст зафіксував гроші на дорозі, однак цього не відбулось. Що вони робили дві години, не зрозуміло. Мабуть замінювали протоколи та гроші, бо операція не вдалась. Коли його допитували в якості підозрюваного, він відмовився давати покази, оскільки йому необхідно було подумати, так як вирішувалось питання міри запобіжного заходу. Відносно нього тимчасово обрали підписку про невиїзд до допиту в якості обвинуваченого. Йому необхідно було вибрати лінію захисту, бо він побачив, що справа зліплена. З практики він знав, як ці справи розслідуються, як ставляться до обвинувачених. Почитавши Пленуми ВСУ, ознайомившись із судовою практикою, він побачив, що не є суб`єктом злочину, оскільки обов`язки його інші. Впливу на дільничного він не має. Однак справа була порушена відносно особи. Він не пам`ятає, щоб прокуратура закривала справу, яка порушену відносно особи. Їм необхідні були показники по справах, які пов`язані з хабарництвом. Якщо не буде справи про хабар, то буде перекваліфікація на шахрайство та зловживання. На той час це до 12 років позбавлення волі, а по такій категорії обвинувачений не ходить на підписці про невиїзд. Він подумав, що зробить все, що вони схочуть. Дасть їм покази, щоб справа пішла в суд по хабару. Слідчий зліпив справу, навіть не оглянувши диктофон. Справа пішла до суду, використовуючи його зізнання. Ні очних ставок, ні відтворення. Покази працівників СБУ та дві експертизи. Сталось так, як йому було треба. Він вирішив відстояти свої права в суді, тому дав такі покази. Це була його лінія захисту, оскільки він не хотів сидіти в слідчому ізоляторі 4-5 місяців. Слідчий йому не погрожував, не тиснув. Ніяких протиправних дій відносно нього не було. Він не став говорити про борг, а давав слідчому покази, які того цікавили. Йому треба було спихнути справу в суд. Всі були задоволені. Все, що зазначено в протоколі допиту, він говорив. Він робив акцент на тому, що є суб`єктом хабарництва, хоча бачив, що в суді це не пройде. На оперативному відео зображений він, однак гроші в руки він не брав, брав лише записку. Однак про записку вони стерли запис. Тікав від оперативних працівників, бо зрозумів, що його кинуть в СІЗО. Знає багато випадків, коли люди сидять ні за що. Восени 2010 року він дружив з працівником СБУ ОСОБА_42 . Останній попросив у нього двірники до автомобіля, і вони поїхали на дачу до нього, де він дав ОСОБА_27 двірники. ОСОБА_44 повідомив, що його призначають на посаду оперуповноваженого СБУ, тому він заїхав в магазин, де придбав диктофон марки „Соні, якого подарував ОСОБА_27 . Вказаний диктофон знаходиться в якості речового доказу по даній кримінальній справі (т. 3, а.с. 230-236, 251-252).

За клопотанням обвинуваченого викликався для допиту, а у подальшому було оголошено показання раніше допитаного попереднім складом суду свідка ОСОБА_52 , з яких вбачається, що він знайомий з підсудним та потерпілим, стосунки нормальні. В квітні 2011 року він з товаришем звернувся до ОСОБА_11 з приводу ремонту автомобіля. Вони знаходились в гаражі у потерпілого. ОСОБА_11 розмовляв з хлопцем на прізвисько „ ОСОБА_53 і між ними виник конфлікт, при цьому свідок почув, що „ ОСОБА_53 сказав, щоб ОСОБА_11 віддав спочатку борг ОСОБА_9 , на що ОСОБА_11 відповів, що ніяких грошей віддавати не буде. В подальшому в середині червня після продажу свого автомобіля він з товаришем та ОСОБА_11 зустрілись в кафе „Престиж. Під час розмови ОСОБА_11 сказав: « ОСОБА_54 , як „ментам не віддавати гроші», і повідомив, що він його посадив. Однак цій розмові на той час він не придав уваги, оскільки ОСОБА_11 багато розмовляє. Також свідок пояснив, що коли підсудний ремонтував автомобілі „Гольф та „Ауді, він інколи допомагав їх переганяти. Він не бачив, щоб ОСОБА_11 ремонтував автомобіль „Ауді, автомобіль стояв на території (т. 3, а.с. 180-182).

На думку сторони обвинувачення, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочинних дій була підтверджена показаннями потерпілого ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_48 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , заявою ОСОБА_11 , протоколами огляду, маркування та вручення коштів, роздруківки з диктофону, за результатами проведення оперативно-технічного заходу за оперативно-розшуковою справою, огляду місця події, огляду документів, диктофоном «SONI ІСD-Р330F» із аудіозаписом розмови, висновками експертів, матеріалами дослідчої перевірки, довідкою начальника Бердичівського МВ УМВС, наказами начальника УМВС України в Житомирській області, витягом з функціональних обов`язків заступника начальника СКР Бердичівського МВ УМВС, довідкою Ощадбанку, копіями документів з кримінальної справи, висновком службового розслідування УМВС України в Житомирській області.

Так, потерпілий ОСОБА_11 бути допитаним в залі суду складом суду, що завершує судовий розгляд, не міг у зв`язку зі смертю на території Фінляндської Республіки.

У зв`язку з наведеним судом оголошено показання потерпілого ОСОБА_11 , дані ним як під час досудового слідства, так і в ході судового слідства при розгляді одним з попередніх складів суду. З показань свідка на стадії досудового слідства вбачається, що 15.04.2011 р. приблизно о 14 год. між ним та ОСОБА_10 в АДРЕСА_4 , на території гаражного кооперативу відбулась бійка. Після даної бійки швидка медична допомога забрала ОСОБА_10 в лікарню. 19.04.2011 р. ОСОБА_11 викликав в Бердичівський міськвідділ міліції дільничний інспектор міліції, який відібрав у нього з приводу даної бійки пояснення та відпустив. Прийшовши додому, він став погано себе почувати та відразу звернувся в травмпункт Бердичівської міської лікарні, після чого його госпіталізували на стаціонарне лікування в травматологічне відділення. 20.04.2011 року, коли він йшов робити рентген, то в дворі ІНФОРМАЦІЯ_4 зустрів свого знайомого ОСОБА_9 , який запитав, що він робить в лікарні. Він відповів, що між ним та вітчимом його співмешканки відбулась бійка і вони обоє після даної бійки знаходяться в лікарні. Також він розповів, що по даній бійці його викликали в міліцію для дачі пояснень. На це ОСОБА_9 запитав, чому він не звернувся відразу до нього з даного питання. Відразу, не чекаючи відповіді, ОСОБА_9 сказав, що дізнається про всі подробиці цієї ситуації і увечері йому зателефонує. Далі, 20.04.2011 р. о 19 год. йому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що він все дізнався, що по ньому серйозна справа і що ОСОБА_11 потрібно прийти терміново до нього додому. Відразу після даного дзвінка він прийшов до Шин ОСОБА_59 додому, де в під`їзді на сходах зустрівся з ним. Останній розповів, що в Бердичівському міськвідділі міліції відносно нього дійсно є серйозна справа, на нього написана заява і за це ОСОБА_11 можуть притягнути до кримінальної відповідальності та позбавити волі. Також він сказав, що за те, що він побив ОСОБА_10 працівники міліції його можуть затримати та тримати під вартою. Для того, щоб його не затримали, він повинен дати ОСОБА_9 одну тисячу доларів США. В подальшому ОСОБА_9 пообіцяв зробити все, щоб не давати хід справі, і за це відповідно в подальшому буде йти мова за окрему винагороду. Він відповів, що йому потрібен час для того, щоб зібрати гроші. На наступний день 21.04.2011 р. ОСОБА_9 зателефонував йому приблизно з 10 до 11 години та запитав, чи знайшов він гроші, та сказав, щоб він знову прийшов до нього як минулого разу у вечірній час. 21.04.2011 року приблизно о 20 годині він знову пішов додому до Ши ОСОБА_60 , при цьому взяв з собою диктофон, щоб записати розмову з ним. Таким чином він хотів щось зробити, щоб у випадку, коли ОСОБА_9 буде вимагати від нього гроші і надалі, то цим записом він зможе відповісти ОСОБА_9 та захистити себе. При зустрічі на сходах в під`їзді ОСОБА_9 відразу сказав, що він повинен терміново дати йому одну тисячу доларів США, щоб його не затримали та не посадили на підвал. При цьому він став залякувати тим, що той встряв у великі неприємності, за які ОСОБА_11 загрожує позбавлення волі, якщо він не буде його слухати та не дасть гроші. Також в даній розмові ОСОБА_9 сказав, що спочатку він заплатить йому тисячу доларів США за те, щоб його не затримували, а потім він вирішить питання, щоб взагалі не було ніякої справи по ньому. Ранком 22.04.2011 р. до нього в лікарню прийшов його батько ОСОБА_28 , якому він розповів про вимагання грошей ОСОБА_9 і що він вирішив повідомити про це правоохоронні органи, однак не знає куди звернутись, оскільки ОСОБА_9 працює в міліції. Тоді батько порадив звернутись в службу безпеки України. Після цього він взяв у себе дома свої кошти у розмірі однієї тисячі доларів США, оскільки вважав, що у випадку, якщо працівники СБУ не зможуть допомогти, то йому прийдеться дати ОСОБА_9 ці гроші, щоб уникнути проблем з міліцією. Поїхавши з батьком в м. Житомир в обласне СБУ, він написав заяву, де про все розповів та надав працівникам СБУ прослухати запис на диктофоні з розмовою, в якій ОСОБА_9 вимагав одну тисячу доларів США. Вислухавши його, працівники СБУ запропонували ОСОБА_11 разом з ними провести перевірку, щоб з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_9 вимагає хабара. Він погодився та оскільки на той момент у нього були гроші у розмірі однієї тисячі доларів США, він вирішив дати їх працівникам СБУ для даної перевірки. Далі, за участю працівників СБУ, були складені документи та помічені грошові кошти. Також працівники СБУ приєднали до нього пристрій відео та аудіозапису. О 16 год. йому знову зателефонував ОСОБА_9 та запитав, коли він має дати йому гроші, на що ОСОБА_11 відповів, що гроші у нього вже є. При цьому ОСОБА_11 домовився з Шинка ОСОБА_61 , що той під`їде до нього додому, щоб забрати гроші. Далі о 18 год. 18 хв. йому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що він вже біля його будинку і щоб він виніс йому гроші. Увімкнувши аудіо і відеопристрої, що були на ньому, та взявши помічені гроші у сумі однієї тисячі доларів США, купюрами по 100 доларів США у кількості 10 штук, він вийшов на вулицю, де його чекав ОСОБА_9 . При цьому він побачив, що неподалік стояв легковий автомобіль ОСОБА_9 марки „Фольксваген гольф-3 зеленого кольору, в якому на передньому сидінні знаходилась його дружина ОСОБА_62 . Підійшовши до нього, ОСОБА_9 сказав, що біля будинку людно та попросив піти з ним за будинок. Після того як вони пішли за будинок, ОСОБА_9 повернувся до нього та став чекати, поки він дасть йому гроші. Він дістав з кишені своєї куртки одну тисячу доларів США та став перед ОСОБА_9 перераховувати купюри. На це Шинка ОСОБА_63 сказав, щоб він не перераховував гроші, що невже він не знає, як це потрібно робити, що він має зім`яти гроші та, тримаючи їх в долоні, передати ОСОБА_9 в долоню, щоб ніхто не бачив. При цьому ОСОБА_9 сам взяв у нього з рук вказані гроші у сумі однієї тисячі доларів США та поклав їх в кишеню своїх спортивних штанів. Відразу після цього ОСОБА_9 пішов до свого автомобіля та, сівши за кермо, десь поїхав. Далі до ОСОБА_11 звернулись працівники СБУ, які зняли з нього відео та аудіопристрої (т. 1, а.с. 87-91).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду потерпілий ОСОБА_11 на початку першого судового розгляду показав, що декілька разів він ремонтував автомобілі підсудному ОСОБА_64 та його дружині. У подальшому домовився з підсудним, що буде фарбувати його автомобіль марки „Ауді. Підсудний дав йому гроші за фарбування автомобіля, однак автомобіль не привіз та сказав, щоб він повернув йому гроші. Проте гроші він підсудному не віддав, оскільки їх витратив. Далі, коли він знаходився у лікарні, то там зустрівся з підсудним. Коли підсудний запитав, що сталось, він розповів, що побив тестя і той вимагає три тисячі доларів. Підсудний пообіцяв йому, що щось вирішить, і щоб потерпілий прийшов до нього. Коли він прийшов до ОСОБА_9 додому, то розповів, що сталось. Наступного дня вони знову зустрілися в дворі, де проживає підсудний. Останній повідомив, що погані справи, і що він мабуть буде сидіти. Також підсудний став вимагати від нього гроші, які дав йому раніше. Після цього він звернувся у службу безпеки. Далі потерпілий взяв гроші, які були помічені працівниками СБУ, та у вечірній час зустрівся з підсудним. При собі потерпілий мав диктофон. На зустрічі він передав підсудному тисячу доларів США. Потім підсудний гроші повернув, сказавши, що він мабуть підпадає під амністію та порадив найняти адвоката. Також потерпілий пояснив, що слідчому давав інші покази, однак оскільки йому набридла брехня, то на даний час він розповідає правду. На зустріч з підсудним взяв з собою диктофон, бо не хотів повертати йому кошти. Просив у підсудного про допомогу, щоб не посадили за грати до судового засідання. Підсудний сказав, що якщо він поверне його гроші, то він можливо вирішить дане питання, піде до потерпілого і дасть йому грошей. Вищевказану розмову було записано на диктофон, однак із запису зроблено, що підсудний вимагає вищевказану тисячу доларів США. Після оголошення показань на досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що показання на досудовому слідстві не відповідають дійсності. ОСОБА_9 колись дав йому 1000 доларів США, а він не повернув їх. Він боявся, що підсудний буде вимагати гроші, тому так вчинив. Гроші він взяв у батька та сказав останньому, що поверне цього ж дня увечері. Батько про таку ситуацію не знав. Гроші повернув батькові у той же вечір, коли підсудний повернув їх та сказав, що за ці гроші йди та вирішуй проблеми з потерпілим, оскільки він весь труситься та неадекватний. Гроші підсудний повернув біля військкомату. У нього був свій диктофон, але він шумів, тому працівники СБУ дали йому власний диктофон. Працівника СБУ ОСОБА_46 він не знає. Вранці біля 10-11 години він з батьком виїхали у м. Житомир та в управлінні СБУ він знаходився до 15-16 години. Там йому стало відомо, що працівники СБУ з м. Бердичева, один з яких був йому знайомий, але з ним він не спілкувався. Гроші маркували Житомирські працівники УСБУ. В той же день його викликали в прокуратуру і він дав пояснення. Приїхали працівники СБУ з м. Житомира та м. Бердичева та завезли його у прокуратуру. В той день він дзвонив ОСОБА_9 декілька разів на номери мобільних операторів „Лайф та „ ІНФОРМАЦІЯ_5 . Казав, що в нього є гроші. 22 квітня він підсудному не давав хабара, а давав гроші, які йому був винен. Грошей у батька вже не має. На гроші ставили печатку та під лампою було написано « хабар». Саме ці гроші він пропонував підсудному. Той взяв ці гроші і вони пройшли до під`їзду. Далі він повернув їх назад та сказав, що він відпрацює їх пізніше. Автомобіль підсудного був темно-зеленого кольору „Фольксваген гольф, це автомобіль дружини підсудного. Вони знаходились в автомобілі. Коли підсудний повернув гроші, то він пару хвилин погуляв та пішов додому. Гроші заніс додому. Бачив, як ОСОБА_9 сів в автомобіль та поїхав. Більше з підсудним у цей день не зустрічався (т. 3, а.с. 105-110).

Будучи допитаним в ході судового слідства в подальшому потерпілий ОСОБА_11 змінив свої покази і зазначив, що покази, які він давав раніше в судовому засіданні, не відповідають дійсності. Зустріч з підсудним відбулась в лікарні, щоб вирішити питання щодо бійки. Підсудний сказав, що з`ясує і скаже результат, як можливо це питання вирішити. Потім він зустрівся з підсудним і останній сказав, що треба тисячу доларів США, на що потерпілий дав згоду. Гроші підсудному дав, щоб не було кримінальної справи щодо нього. В дворі свого будинку, за кутом, він передав тисячу доларів підсудному з рук в руки. Підсудний поклав гроші в кишеню і сказав, що вирішить це питання. В той день він зранку поїхав в СБУ та розповів, що було. Гроші, які він дав підсудному, були його особистими коштами. Гроші потім йому повернули. Вони були помічені, що було видно під спеціальною лампою. Хтось з працівників СБУ у м. Бердичеві повернув йому гроші. З ним він зустрівся в кафе „Скандо (т. 3, а.с. 119-122, 141, 192-195, 199-201, 208-209).

Під час допиту складом суду, що завершує судовий розгляд, свідок ОСОБА_28 , користуючись своїм правом, відмовився надавати суду показання. З оголошених показань свідка ОСОБА_28 на досудовому слідстві вбачається, що в квітні 2011 р. між його сином ОСОБА_11 та ОСОБА_10 відбулась сутичка, внаслідок якої ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були госпіталізовані до Бердичівської ЦМЛ. Приблизно 19 чи 20 квітня 2011 р., коли він прийшов до сина в лікарню, той розповів, що в цей день він у дворі лікарні зустрівся з ОСОБА_65 , якому розповів про сутичку з ОСОБА_10 , а також про те, що даною сутичкою займаються працівники Бердичівського MB УМВС. На це Шин ОСОБА_66 проявив ініціативу та сам сказав, що дізнається про те, хто саме займається цим фактом в Бердичівському MB УМВС, та постарається допомогти ОСОБА_11 у вирішенні даної проблеми. При цьому вони домовились зустрітися увечері. Наступного дня, коли він знову прийшов провідати сина, той розповів, що минулого вечора зустрічався з Шин ОСОБА_67 , який вимагав у нього одну тисячу доларів США за вирішення питання, щоб по вказаних матеріалах працівники міліції не затримували ОСОБА_68 , а в подальшому за додаткову оплату ОСОБА_9 вирішить питання, щоб ОСОБА_11 взагалі не притягували до відповідальності за дану бійку з ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_9 сказав, що якщо син не погодиться на його умови, то він йому не буде допомагати у вирішенні даного питання. Під час цієї розмови син також сказав, що навіть якщо він і заплатить ОСОБА_9 одну тисячу доларів США, то в подальшому ОСОБА_9 продовжить вимагати від нього ще грошей за свою допомогу. Тому син вирішив повідомити про це працівникам СБУ. Тому наступного дня він на власному автомобілі відвіз сина в УСБУ в Житомирській області, де той повідомив працівникам СБУ про вимагання у нього грошей ОСОБА_9 . В цей же день, після спілкування з працівниками СБУ, він відвіз сина додому в м. Бердичів. При цьому слідом за ним на інших автомобілях в м. Бердичів приїхали працівники СБУ. Далі впродовж дня він постійно знаходився в своїй квартирі з сином, доки приблизно о 18 год. 30 хв. до сина не зателефонував Шинкаре ОСОБА_69 та повідомив, що вже під`їхав до їхнього будинку і чекає, щоб син виніс йому гроші. Після даного дзвінка син вийшов з квартири. При цьому у вікно квартири він бачив, як син вийшов з під`їзду. У цей час до сина у дворі їхнього будинку підійшов ОСОБА_9 , що був одягнений в цивільний одяг. Водночас він побачив, що при виїзді з двору будинку до АДРЕСА_2 , між будинками №№ 38, 40, стояв легковий автомобіль ОСОБА_9 зеленого кольору марки «Фольксваген Гольф-3». Далі він бачив, як ОСОБА_9 , підійшовши до сина, про щось з ним став говорити, після чого вони удвох пішли з двору за кут будинку, де знаходились приблизно 5-7 хвилин. Після цього вони удвох повернулися у двір будинку. При цьому ОСОБА_9 підійшов до свого автомобіля, сів за кермо та поїхав в напрямку вул. Л.Карастоянової. Син же повернувся додому та розповів, що на вимогу ОСОБА_9 він передав йому одну тисячу доларів США, за що ОСОБА_9 пообіцяв вирішити його питання по факту бійки з ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 191-193).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_28 пояснював, що потерпілий його син, стосунки нормальні. З підсудним він не знайомий, знає останнього візуально. Йому відомо, що підсудний ОСОБА_70 хотів взяти у його сина 1000 доларів США, щоб закрити якусь кримінальну справу, порушену відносно його сина. Приїхали працівники СБУ та встановили прослуховування. Потім до будинку його сина по АДРЕСА_3 приїхав ОСОБА_71 . Його син вийшов до підсудного та віддав гроші. Після цього син повернувся, а ОСОБА_70 втік на автомобілі. Що стосується обставин справи, то син продав автомобіль, щоб купити квартиру, оскільки з вітчимом були неприязні стосунки. Останній прийшов до гаража та почав бити сина. Син його відштовхнув і той впав. В подальшому була порушена кримінальна справа щодо побиття вітчима. Від сина він дізнався, що ОСОБА_70 вимагає гроші. На хабар він грошей не давав і звідки син взяв гроші, йому не відомо. В той день син зранку телефонував ОСОБА_64 з приводу того, що знайшов гроші. Син знаходився у лікарні, а він був дома. Син отримав уколи та прийшов додому. Син запропонував зранку поїхати в СБУ в м. Житомир. Він сину не пропонував їхати, а робив те, що казав син. Коли син зайшов до приміщення СБУ, то він залишився на АДРЕСА_5 вони поїхали о 10 годині. Перед обідом чи в обід виїхали з м. Житомира. Працівники СБУ їхали перед ними на двох автомобілях та автобусі, а вони за ними. В смт. Гришківці до них пересів працівник ОСОБА_72 і вони поїхали до сина на квартиру. В момент передачі грошей один працівник СБУ знаходився в квартирі сина. З вікна він бачив, що син з ОСОБА_73 були у дворі, а куди виходили - він не бачив. Коли син зайшов у квартиру, то він запитав у нього, чи все нормально. Потім він почув писк шин. Як саме повернули гроші синові, йому не відомо (т. 3, а.с. 117-123).

Під час допиту в ході судового слідства в іншому попередньому складі суду в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 пояснював, що події були давно і він вже не все пам`ятає. Пам`ятає, що ОСОБА_74 взяв у його сина 1000 доларів за те, щоб закрити справу. Перед цим підсудний взяв і у нього через сина 3000 доларів, щоб владнати справу, яку він не робив, а просто працював в таксі і возив циган, які дурили людей, але він цього не знав. На час подій він проживав по АДРЕСА_6 , з ним постійно проживав його син ОСОБА_11 . Події розпочалися на вул. Чуднівській у гаражі. Син був там з ОСОБА_75 , випивали. Прийшов тесть сина ОСОБА_76 , запитав сина, коли той віддасть гроші з продажу машини. Після цього ОСОБА_77 побачив, що ОСОБА_76 хоче вдарити сина пляшкою, тому взяв насос і вдарив ОСОБА_78 . Син запитав, що той робить, ОСОБА_77 відповів, що ОСОБА_79 хотів його вбити, і тоді син штовхнув ОСОБА_78 у двері, той впав і зламав ребра. Син викликав швидку, почалося провадження щодо сина. У лікарні син зустрів ОСОБА_80 , розповів про ситуацію, ОСОБА_81 запросив 1000 доларів, щоб владнати справу. На той час ОСОБА_81 ще працював у ОСОБА_82 , але мав переводитися у ОСОБА_16 . Через деякий час син зустрів свого знайомого ОСОБА_18 , той розповів, що його так колись обманули і запропонував сину поїхати в управління СБУ. На другий день поїхали в СБУ, він возив їх на своїй машині: сина, ОСОБА_18 і замначальника СБУ. Там зібралася група, бо ОСОБА_20 мав давати підсудному гроші, приїхали до нього додому, у квартирі на сина повісили спецзасоби для прослушки, вручили гроші. Потім син по мобільному телефоні зв`язався з підсудним, через 30-40 хв. ОСОБА_81 приїхав на автомобілі «Фольксваген Гольф» зеленого кольору. Його квартира на другому поверсі, бачив як син вийшов до підсудного у двір, ОСОБА_81 вийшов з автомобіля і вони відійшли та їх не стало видно. Тому подальші події він не бачив. У подальшому він вийшов з працівниками ОСОБА_72 на вулицю, там був син, ОСОБА_18 , оперативники. Син розповів, що дав підсудному гроші, з розмови він зрозумів, що після цього ОСОБА_81 втік. Зайшли у квартиру, з сина зняли спецзасоби. Хтось з працівників ОСОБА_72 сказав, що ОСОБА_81 викинув гроші біля лікарні, його не могли найти, а через добу він опинився у госпіталі. Свідка ОСОБА_83 він знає, той був його підлеглим, чи був ОСОБА_84 під час подій у дворі будинку не пам`ятає (т. 4, а.с. 106-108).

З оголошених показань свідка ОСОБА_48 на досудовому слідстві вбачається, що впродовж квітня 2011 року в СДІМ Бердичівського МВ УМВС перебували на розгляді матеріали дослідчої перевірки за фактом бійки між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в подальшому були направлені до слідчого відділу Бердичівського МВ УМВС на порушення кримінальної справи. В один із днів квітня місяця 2011 року, коли він піднімався по сходах на другий поверх Бердичівського МВ УМВС, його зустрів ОСОБА_9 , який запитав, чи є в СДІМ на розгляді матеріали перевірки по ОСОБА_85 . Він відповів, що дійсно на розгляді є такі матеріали. На це ОСОБА_9 запитав, яке рішення буде прийнято по цих матеріалах та чи буде прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи. На це він відповів, що відмовляти в порушенні кримінальної справи ніхто не буде, оскільки у ОСОБА_78 вибиті зуби та поламані ребра, а тому дані матеріали будуть направлені в слідчий відділ на порушення кримінальної справи. При цьому Шин ОСОБА_66 сказав, що ОСОБА_78 нібито била не одна особа. На це він відповів, що якщо йому щось відомо по даному факту, то щоб він обов`язково повідомив про це в СДІМ, що й пообіцяв зробити ОСОБА_70 (т. 1, а.с. 205-207).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_86 пояснював, що працює начальником сектора дільничних Бердичівського МВВС. З підсудним стосунки службові. Дати, коли трапилась подія, він не пам`ятає. У той час від перебував у відпустці. Підсудний у нього запитував, чи є в них справа з приводу нанесення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_85 . Він відповів, що є заява ОСОБА_78 . Підсудний запитав, яке прийнято рішення по заяві. Він пояснив, що буде порушена кримінальна справа, оскільки нанесено тяжкі тілесні ушкодження. Підсудний не мав права давати йому вказівки та щось просити по справі. Питання підсудного він розумів як допомогу в розкритті злочину з його боку. Підсудний не має на нього ніякого впливу. В подальшому по вищевказаній заяві була порушена кримінальна справа. При цьому жодних прохань щодо ходу розгляду даних матеріалів та результатів їх вирішення від ОСОБА_9 не надходило (т. 3, а.с. 129-130).

Як показав допитаний в залі суду свідок ОСОБА_87 , події відбувалися дуже давно і через стільки років він вже не може згадати всіх деталей. На час подій він працював водієм у відділі боротьби з корупцією та організованою злочинністю СБУ, був задіяний для проведення операції, його не вводили в суть операції, старший групи сказав пересісти в іншу машину, здається сидів на задньому сидінні, не має права розголошувати, хто з ним був в автомобілі. Події відбувались по вул. С.Сломницьких біля будинку з червоною цеглою. Він не бачив, як підсудний отримував гроші. Бачив як співробітники почали блокувати легковий автомобіль «Фольксваген», який почав втікати. Старшим групи була дана команда наздоганяти цей автомобіль, з якого викинули 1000 доларів. Бачив, що у цьому авто жінка сиділа збоку і чоловік сидів за кермом. Перед перехрестям вулиць С.Сломницьких і Житомирської автомобіль пригальмував і викинулись гроші, з якого вікна викинулись - не пам`ятає. Автомобіль поїхав на червоне світло, пересік по прямій вул. Житомирську і, нікуди не звертаючи, поїхав прямо. Хтось у автомобілі, не пам`ятає, хто саме, сказав йому збирати гроші. Він один вийшов зі службового автомобіля і став збирати, гроші не були перев`язані, він збирав кожну купюру окремо, за 15-20 секунд підібрав тисячу доларів, після чого передав старшому і на цьому все. Чи був присутній ОСОБА_88 , не пам`ятає. Батька потерпілого знає, той був колись на попередній роботі в «Продімпортторзі» в м. Житомирі начальником гаража.

В зв`язку з наявністю істотних суперечностей між показаннями, які дав на суді і під час досудового слідства (цілком зрозуміло, що зі спливом такого тривалого проміжку часу деталі подій неможливо відтворити у повній мірі), судом оголошено показання свідка ОСОБА_55 , дані ним як під час досудового слідства, так і в ході судового слідства при розгляді попередніми складами суду, з яких вбачається, що 22.04.2011 він знаходився в службовому автомобілі СБУ «ВАЗ-21099» з працівниками СБУ в м. Бердичеві, що вели спостереження. Приблизно о 18 годині він побачив, що по вул. С.Сломницьких напроти нього рухався легковий автомобіль «Фольксваген Гольф-3» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 . Даний автомобіль, не доїжджаючи до нього, повернув у вулицю, де знаходиться військкомат м. Бердичева. Далі цей автомобіль заїхав у двір триповерхового будинку з червоної цегли та через декілька хвилин, розвернувшись в дворі, зупинився при виїзді напроти даного будинку. Автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_87 , під`їхав ближче та зупинився неподалік описаного автомобіля напроти військкомату. При цьому ОСОБА_87 чітко бачив, що в даному автомобілі на передньому сидінні пасажира сиділа незнайома йому жінка. Водія при цьому за кермом вже не було. Далі, приблизно через 5 хвилин після цього, він побачив, як вказаний вище легковий автомобіль «Фольксваген Гольф-3», за кермом якого вже сидів незнайомий йому чоловік, виїхав з двору триповерхового будинку на вулицю, де знаходиться військкомат. Далі він виїхав на вул. С.Сломницьких в сторону Бердичівської міської лікарні. При цьому він зупинився, проїхав заднім ходом знову до перехрестя вулиць С.Сломницьких та вулиці, де знаходиться військкомат, і зупинився. В цей час надійшла команда затримати водія вказаного автомобіля. Тоді службовий мікроавтобус СБУ під`їхав до автомобіля «Фольксваген Гольф-3», об`їхав його з лівої сторони та перегородив йому шлях руху вперед. В цей час «Фольксваген Гольф-3» різко здав заднім ходом, після чого також різко став рухатись вперед по вул. С.Сломницьких в сторону міської лікарні. В цей час службовий мікроавтобус та автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_87 , стали рухатись за автомобілем «Фольксваген Гольф-3» по вул. С.Сломницьких. Далі ОСОБА_87 побачив, як «Фольксваген Гольф-3», під`їжджаючи до перехрестя вулиць С.Сломницьких та ОСОБА_89 , під`їхавши до лівої частини проїжджої частини напроти «Укрсіббанку», зменшив швидкість та на ходу, не зупиняючись, викинув через вікно дверей водія на вулицю на проїжджу частину біля огорожі тротуару грошові кошти купюрами, які, падаючи, розлетілись по проїжджій частині. Відразу після цього автомобіль «Фольксваген Гольф-3», збільшивши швидкість та ігноруючи червоне світло світлофора, проїхав перехрестя вулиць С.Сломницьких та ОСОБА_89 прямо в сторону вулиці, на якій за перехрестям знаходиться РАЦС м. Бердичева. В цей час автомобіль, в якому знаходився ОСОБА_87 , під`їхав до місця, де були викинуті грошові кошти, і хтось із оперативних працівників наказав ОСОБА_90 вийти з автомобіля та зібрати вказані грошові кошти, щоб вони не були втрачені. ОСОБА_87 вийшов з автомобіля, відразу зібрав грошові кошти, що були розкидані по проїжджій частині вулиці С.Сломницьких. Коли він зібрав дані кошти, то виявив, що це були готівкові кошти на суму одна тисяча доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 штук. ОСОБА_87 відразу помістив дані кошти в поліетиленовий пакет. Після цього до ОСОБА_55 під`їхали працівники СБУ на автомобілі «Деу Ланос», яким ОСОБА_87 повідомив, що особа, яку вони переслідували, викинула грошові кошти на проїжджу частину і він їх зібрав. Далі, через деякий час, оперативні працівники СБУ провели огляд місця події на перехресті вулиць С.Сломницьких та ОСОБА_89 за участю ОСОБА_91 . Під час даного огляду місця події ОСОБА_87 розповів та показав на місці, де незнайома йому особа викинула з автомобіля «Фольксваген Гольф-3» готівкові кошти, та місце, де він їх виявив та зібрав. Під час огляду він передав пакет з цими грішми оперативному працівнику СБУ, який складав огляд місця події. Вказані кошти відразу були оглянуті, переписані їх серія та номери, після чого вони були опечатані в поліетиленовому пакеті, що скріплений паперовою биркою з підписами понятих (т. 1, а.с. 197-198).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_87 пояснював, що він працює оперативним водієм СБУ. 22.04.2011 року керівництво доручило йому їхати у м. Бердичів. В м. Бердичеві на вул. С.Сломницьких вони зупинились і старший групи наказав пересісти в інший автомобіль. Він так і зробив. Близько 18 години під`їхав автомобіль „Фольксваген гольф, д.н.з. НОМЕР_3 . Вони поїхали за ним і стали навпроти військкомату. У вищевказаному автомобілі перебувала жінка, а водія не було. Через 5 хвилин водій повернувся, сів за кермо та виїхав на вул. С. Сломницьких. Далі надійшла команда затримати вищевказаний автомобіль. Службовий мікроавтобус об`їхав „Фольксваген та став перед ним, щоб його затримати. Однак автомобіль „Фольксваген об`їхав мікроавтобус та на великій швидкості почав рухатись в напрямку РАЦСу до вул. Леніна. Він, перебуваючи в автомобілі ВАЗ-21099, та мікроавтобус почали наздоганяти „Фольксваген. Перед вул. Леніна, поблизу „Укрексімбанку автомобіль пригальмував і на проїзну частину дороги водій викинув гроші. Після цього водій автомобіля „Фольксваген поїхав на червоне світло світлофора. Їхні працівники поїхали за ним. Старший у автомобілі наказав йому зібрати вищевказані гроші, що він і зробив. Далі до нього повернувся автомобіль, на якому він приїхав у місто Бердичів, і він розповів колегам, що зібрав гроші, які вони поклали в поліетиленовий пакет та при понятих оглянули місце події. Вищевказаний поліетиленовий пакет при свідках опечатали. В подальшому він дізнався, що це була реалізація дачі хабара. Кому саме, він не знав. В даний час він знає, що хабар давався підсудному, який присутній в залі судового засідання. У м. Бердичів йому наказав їхати начальник сектору ОСОБА_92 . За кермом автомобіля „Ланос був ОСОБА_93 , в подальшому останній дав наказ сісти в автомобіль 99 моделі. Автомобіль „Ланос під`їхав після того, як він зібрав і перерахував гроші, через 5-7 хвилин. Після цього вони склали протокол огляду місця події. Де брали понятих, свідок не знає. Огляд місця події проходив близько 2-2,5 годин. Відеоспостереження переслідування водія „Фольксваген проводилось співробітниками СБУ з автомобіля ВАЗ -21099, з переднього пасажирського місця. Момент викидання грошей мав бути зафіксований. Відстань між автомобілями, на якому їхав підсудний і в якому їхав він, була 100-150 метрів і він бачив, як з машини підсудного були викинуті грошові кошти. Яка була валюта, на той час він не знав. Це він вже побачив, коли їх збирав. Огляд місця події розпочався на початку 19 години, коли приїхав автомобіль „Ланос, огляд закінчили, коли на вулиці було вже темно, о 21 годині - на початку 22 години. Гроші він зібрав в пакет, який знаходився в нього в кишені (т. 3, а.с. 112-116).

Під час допиту в ході судового слідства в іншому попередньому складі суду свідок ОСОБА_87 пояснював, що водієм в СБУ працює з 2003 року. Пам`ятає, що у цій справі він був задіяний, як співробітник СБУ. За ним був закріплений автомобіль «Деу Ланос», але тоді йому сказали пересісти у службовий автомобіль ВАЗ-2199 і він сидів ззаду. Саме на цьому автомобілі переслідували «Фольксваген», за кермом якого був чоловік, а поруч була жінка, яких він не пам`ятає. Переслідували до перехрестя з вул. Леніна, перед якою були викинуті гроші з автомобіля, після чого автомобіль проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора. Його висадили, щоб він позбирав гроші, це була 1000 доларів США. Після цього під`їхав інший службовий автомобіль, він передав гроші співробітникам, після чого поїхав на роботу і далі участі не брав (т. 4, а.с. 108-109).

З оголошених показань свідка ОСОБА_56 на досудовому слідстві вбачається, що 22.04.2011 він разом з оперативними працівниками СБУ в Житомирській області в м. Бердичеві проводили перевірочні дії по факту вимагання працівником міліції хабара у розмірі однієї тисячі доларів від мешканця м. Бердичева. Так, приблизно о 15 годині він разом з оперативними працівниками СБУ в Житомирській області на службовому автомобілі - мікроавтобус «Фольксваген Мультівен», прибули в м. Бердичів та зупинились на одній з вулиць м. Бердичева, в районі, де поряд знаходилось приміщення ОДПІ м. Бердичева. Приблизно о 18 год. 15 хв. їм надійшло розпорядження керівництва під`їхати автомобілем до місця проживання заявника та за подальшої команди здійснити затримання особи, яка знаходилась в легковому автомобілі марки «Фольксваген Гольф 3» зеленого кольору. Отримавши дане розпорядження, вони під`їхали до військкомату м. Бердичева. При цьому з подвір`я трьохповерхового цегляного червоного будинку, що знаходиться напроти приміщення військкомату, виїхав легковий автомобіль марки «Фольксваген Гольф 3» зеленого кольору, за кермом якого знаходився незнайомий йому чоловік та поряд з ним на сидінні пасажира знаходилась незнайома йому жінка. Цей автомобіль виїхав на вулицю ОСОБА_94 в напрямку Бердичівської міської лікарні та зупинився. В цей час надійшла команда затримати водія вказаного автомобіля «Фольксваген Гольф 3». Отримавши цю команду, мікроавтобус СБУ виїхав на вулицю ОСОБА_94 , об`їхав автомобіль «Фольксваген Гольф 3», який стояв на місці, з лівого боку та, виїхавши наперед нього мікроавтобусом, перегородили йому шлях вперед. Далі з мікроавтобуса вийшли співробітники СБУ. Однак водій автомобіля «Фольксваген Гольф 3» став рухатись заднім ходом, від`їхав від мікроавтобуса приблизно на 5 метрів, після чого став рухатись вперед, об`їхавши на швидкості мікроавтобус з лівого боку по вул. Сестер Сломницьких. Після цього, продовжуючи рух та збільшуючи швидкість, «Фольксваген Гольф 3» став рухатись по вул. С.Сломницьких в напрямку перехрестя вулиць С.Сломницьких та ОСОБА_89 . Працівники СБУ відповідно стали переслідувати його. При цьому ОСОБА_95 бачив, як до переслідування окрім мікроавтобуса приєднався службовий автомобіль СБУ - ВАЗ-21099, який обігнав мікроавтобус та поїхав за «Фольксваген Гольф 3». Далі, коли мікроавтобус став під`їжджати до перехрестя вул. С.Сломницьких та ОСОБА_89 , він побачив, як службовий автомобіль ВАЗ-21099 зупинився перед даним перехрестям. В цей час, оскільки «Фольксваген Гольф 3», ігноруючи червоне світло світлофора на вказаному перехресті, проїхав його, мікроавтобус продовжив його переслідування, увімкнувши проблискові маячки. Оскільки на перехресті був рух автомобілів, вони втратили деякий час в переслідуванні. В подальшому через цю обставину вони втратили з поля зору «Фольксваген Гольф 3» та припинили його переслідування. Після цього за вказівкою керівництва СБУ ОСОБА_95 провів огляд місця події по АДРЕСА_7 та ОСОБА_89 . Під час даного огляду приймав участь оперативний водій СБУ в Житомирській області ОСОБА_87 , який в ході огляду пояснив та показав на місці, де водій автомобіля «Фольксваген Гольф 3» викинув готівкові кошти, які перед цим одержав від особи, у якої він їх вимагав. Під час огляду ОСОБА_87 розповів, що коли він разом з працівниками СБУ переслідували «Фольксваген Гольф 3», то він побачив, як вказаний автомобіль під`їхав до лівої обочини вулиці С.Сломницьких, на ходу викинув з вікна на проїжджу частину готівкові кошти, які розлетілись по проїжджій частині. Через це автомобіль, в якому рухався ОСОБА_87 - ВАЗ-21099, змушений був зупинитись, щоб висадити ОСОБА_55 для того, щоб зібрати вказані грошові кошти з метою запобігання їх втрати. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_87 відразу підійшов на місце, де на проїжджій частині знаходились грошові кошти, позбирав їх і помістив в поліетиленовий пакет. ОСОБА_87 також повідомив, що коли він збирав ці кошти, то виявив, що це були готівкові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 штук на загальну суму одна тисяча доларів США. В ході огляду місця події ОСОБА_87 надав ОСОБА_96 поліетиленовий пакет з готівковими коштами та пояснив, що це саме ті кошти, які він зібрав на даному місці. В ході огляду місця події в присутності понятих було оглянуто вказані кошти та виявлено, що це дійсно готівкові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 10 штук на загальну суму одна тисяча доларів США. Після огляду грошей, перепису їх серій та номерів в протокол, їх було опечатано в поліетиленовому пакеті, який скріплений паперовою биркою з роз`яснюючим написом та підписами понятих (т. 1, а.с. 199-200).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_95 пояснював, що він працює оперуповноваженим СБУ. Зі сторонами стосунки службові. За наказом керівництва він виїхав в м. Бердичів для документування та перевірки факту передачі хабара. Хто мав передавати і кому саме, на той час йому не було відомо. Йому необхідно було провести огляд місця події. В Бердичеві вони знаходились на вулиці, де розташована податкова інспекція, та чекали вказівки. Це було після 17 години. Їм показали, де знаходиться будинок заявника. Після 17 години їм повідомили, що відбулась розмова по телефону, зустріч буде біля будинку заявника і що їм необхідно потихеньку під`їхати до зазначеного місця. В подальшому їм повідомили, що під`їхав автомобіль зеленого кольору, який необхідно заблокувати. Коли вони під`їхали на місце, то побачили, що виїжджає зазначений автомобіль. Вони його пропустили, той виїхав і зупинився на центральній дорозі. Їм дали наказ затримати його і вони перегородили шлях автомобілю. Співробітники СБУ вибігли і почали говорити водієві вищевказаного автомобіля, щоб останній вийшов з автомобіля. У відповідь на це підсудний розвернувся і поїхав. На червоний сигнал світлофора виїхав на вул. Леніна. Після чого вони загубили підсудного. Далі йому повідомили, що кошти, які підсудному передав заявник, той по дорозі викинув. Гроші зібрав співробітник СБУ ОСОБА_97 Гроші були викинуті з вікна автомобіля, який вони переслідували. Вони були помічені спеціальною речовиною і номера купюр були переписані. В подальшому гроші були передані в прокуратуру як речовий доказ. Йому повідомили, що гроші були заявника, але достовірно йому не відомо, кому вони належать. Не пам`ятає, хто був керівником операції та не пам`ятає, від кого з керівництва управління надійшла вказівка. Цією операцією керувала спільна група, застосовувались різні підрозділи. Його завданням був виїзд на місце і проведення документування. До ОСОБА_16 вони приїхали о 15 - 15-30 год. Біля 5 хвилин вони переслідували підсудного. Через скільки часу повернулись на місце події, він сказати не може. При ньому були бланки документів, тому він повернувся на місце події. Мабуть начальник сектору ОСОБА_93 дав йому вказівку приїхати на місце події. На місці події знаходився водій ОСОБА_84 на автомобілі ОСОБА_98 та декілька співробітників Бердичівського відділу. Він дістав бланки, співробітники запросили понятих. ОСОБА_84 показав, де знаходяться гроші. Вони знаходились на проїзній частині дороги. Вони їх сфотографували та провели огляд, при цьому були особи, які зазначені в протоколі. Під час відеозапису огляду місця події не було налаштовано у камері дату та час. Це технічна помилка. Дата була зазначена ним у протоколі огляду місця події в присутності понятих. Запис проводив ОСОБА_44 Було зафіксовано, де саме ОСОБА_84 знайшов дані купюри, які він розклав на землі. Він рахує, що провів даний огляд відповідно до чинного законодавства. Подія відбувалась на проїзній частині дороги, тому спеціальна лампа не застосовувалась (т. 3, а.с. 123-129, 141, 218-219).

З оголошених показань свідка ОСОБА_46 на досудовому слідстві вбачається, що 22.04.2011 він знаходився по робочих питанням в управлінні СБУ в Житомирській області. В цей час до управління СБУ в Житомирській області звернувся мешканець м. Бердичева та повідомив про вимагання у нього хабара працівником Бердичівського МВ УМВС. У зв`язку з цим ОСОБА_46 було залучено до перевірочних дій за даним повідомленням. Приблизно о 15 годині він разом з оперативними працівниками СБУ в Житомирській області на службовому мікроавтобусі марки «Фольксваген-Мультівен» прибули в м. Бердичів та зупинились на вулиці ОСОБА_99 поряд з приміщенням ОДПІ м. Бердичева. Приблизно о 18 год. 20 хв. їм надійшло розпорядження керівництва під`їхати автомобілем до місця проживання заявника та за подальшої команди здійснити затримання особи, яка знаходилась в легковому автомобілі зеленого кольору «Фольксваген Гольф-3». На дане розпорядження поїхали до вулиці Сестер ОСОБА_22 , де звернули на вулицю ОСОБА_38 , на якій знаходиться військкомат м. Бердичева. При цьому праворуч від них з подвір`я трьохповерхового цегляного червоного будинку, що знаходиться напроти приміщення військкомату, став виїжджати легковий автомобіль зеленого кольору «Фольксваген Гольф-3». При цьому ОСОБА_44 побачив, що за кермом даного авто знаходився заступник начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС майор міліції ОСОБА_9 . Поряд з ним на сидінні пасажира знаходилась його дружина ОСОБА_100 . Оскільки на той момент команди затримання не було, мікроавтобус зупинився та дав дорогу вказаному автомобілю. Автомобіль ОСОБА_9 відповідно минув їх та виїхав на вулицю ОСОБА_94 в напрямку Бердичівської міської лікарні та зупинився поряд з перехрестям вул. С.Сломницьких та ОСОБА_38 . В цей час надійшла команда затримати водія автомобіля «Фольксваген Гольф-3». Отримавши цю команду, мікроавтобус СБУ виїхав на вулицю С.Сломницьких, об`їхав автомобіль «Фольксваген Гольф-3», який стояв на місці, з лівого боку та, виїхавши наперед нього мікроавтобусом, перегородили йому шлях руху вперед. Далі з мікроавтобуса вийшли співробітники СБУ. В цей час ОСОБА_9 , керуючи автомобілем «Фольксваген Гольф 3», став рухатись заднім ходом, від`їхав від мікроавтобуса приблизно на декілька метрів, після чого став рухатись вперед, об`їхавши на швидкості мікроавтобус з лівого боку по вул. Сестер Сломницьких. Після цього, продовжуючи рух та збільшуючи швидкість, «Фольксваген Гольф-3» під керуванням ОСОБА_9 став рухатись по вул. С.Сломницьких в напрямку перехрестя вулиць С.Сломницьких та ОСОБА_89 . При цьому до переслідування приєднався службовий автомобіль СБУ - «ВАЗ-21099», який обігнав мікроавтобус та поїхав перед ними за «Фольксваген Гольф-3». Далі, коли мікроавтобус став під`їжджати до перехрестя вул. С.Сломницьких та ОСОБА_89 , «Фольксваген Гольф-3», ігноруючи червоне світло світлофора на вказаному перехресті, проїхав його. ОСОБА_101 продовжив переслідування та, увімкнувши проблискові маячки, став проїжджати вказане перехрестя. Оскільки на перехресті було ввімкнене червоне світло світлофора та був рух автомобілів, в подальшому через цю затримку вони втратили з поля зору ОСОБА_9 . Після припинення вказаного переслідування за вказівкою керівництва СБУ ОСОБА_44 був присутній та фіксував на відеокамеру огляд місця події по АДРЕСА_7 та ОСОБА_89 , де було виявлено грошові кошти у розмірі 1000 доларів США. Як дані кошти опинились на проїжджій частині, він не бачив, про те, що дані кошти під час переслідування викинув зі свого автомобіля ОСОБА_9 йому стало відомо пізніше (т. 1, а.с. 201-202).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_44 пояснював, що працює старшим оперуповноваженим СБУ. Знайомий з підсудним та потерпілим, стосунки нормальні. У квітні він знаходився в управлінні СБУ. Його викликали та дали вказівку їхати у м. Бердичів. Він перебував в мікроавтобусі з ОСОБА_102 та співробітниками групи „Альфа. В м. Бердичеві вони знаходились біля податкової інспекції. Потім поїхали до військового комісаріату. Навпроти комісаріату стоїть будинок, з двору якого виїхав автомобіль „Фольксваген зеленого кольору, за кермом якого перебував підсудний. Вони зупинились, пропустили автомобіль і той поїхав в бік міської лікарні. В подальшому їм надійшла вказівка на зупинку автомобіля. Вони зупинились на перехресті по вул. С. Сломницьких і з автомобіля вийшли працівники спеціального підрозділу „Альфа, але підсудний їх об`їхав та поїхав. В подальшому вони його загубили. Потім вони повернулись на місце події, де зібрали гроші та провели відеозйомку. На той час він не знав, що вони будуть робити в м. Бердичеві. На даний час йому відомо, що підсудний вимагав кошти у потерпілого за вирішення якогось питання. Він бачив підсудного за кермом автомобіля. Також в автомобілі знаходилась дружина підсудного. Йому не відомо, яким чином на дорозі опинились кошти, оскільки він цього не бачив. Також він не бачив, як передавались гроші. Було 10 купюр по 100 доларів. Він знімав на відеокамеру процес огляду місця події. Огляд проводив ОСОБА_103 . На місці також було багато співробітників СБУ. Ще до роботи в службі безпеки він познайомився з підсудним, оскільки їхні дружини приятелювали. У потерпілого ОСОБА_11 декілька разів він ремонтував автомобіль і це було дуже давно, до служби в СБУ. Він працює в СБУ з 2007 року. З 2009 року працює в м. Бердичеві. На той час з ОСОБА_9 в нього були дружні стосунки. Номера його телефону „ ОСОБА_104 та „ ІНФОРМАЦІЯ_5 були у підсудного та потерпілого. Він не пам`ятає, чи телефонував комусь з них у той день. Скільки разів його допитували в якості свідка, він не пам`ятає. Допит проводив слідчий прокуратури. В управлінні в м. Житомирі він бачив ОСОБА_13 , однак з ним не спілкувався. В скільки годин вони виїхали, він не пам`ятає, та не знав скільки автомобілів виїхало. Він виконував вказівку, тому і їхав у м. Бердичів. Вказівку він отримав від ОСОБА_105 . Після подій він бачив його біля прокуратури, останній йому зателефонував і він під`їхав. Команда затримувати автомобіль надійшла в той час, коли підсудний виїхав на вул. С. Сломницьких. Мікроавтобус перегородив дорогу, тоді підсудний здав назад і об`їхав його на швидкості. З чотирьох машин вибігли співробітники, але затримати підсудного не вдалось і вони повернулись назад. На місці події був він, ОСОБА_103 , ОСОБА_84 і ще багато працівників та двоє понятих. Коли він проводив відеозйомку, були присутні поняті. Звідки їх запросили, він не знає. Вони припинили переслідувати підсудного біля фортеці, бо вже не бачили, куди зник автомобіль підсудного. Йому не відомо, хто здійснював керівництво операцією. Він неодноразово був на дачі у підсудного, однак ніякого диктофону підсудний йому не дарував. Він декілька разів ремонтував свої автомобілі у потерпілого, періодично спілкувався з ним по телефону та зустрічався у місті. Телефонував потерпілому з приводу ремонту автомобіля. Робочий день у нього починається о 08 години і є ненормованим. Він не пам`ятає чому розмовляв по телефону з ОСОБА_11 в той день, можливо розмовляв з приводу автомобіля. Також не пам`ятає, який автомобіль мав ремонтувати. Після відтворення запису на диктофоні, пояснив, що голос на диктофоні, схожий на його, однак точно стверджувати він не може. Можливо його теж хтось записав. Також йому не відомо, кому належить диктофон. Він не може пояснити, яким чином гарантійний талон на диктофон попав до підсудного. Він фіксував огляд місця події на відеокамеру, яка була службова. Камеру дали йому у вечірній час і, включаючи її, він не звернув уваги на дату та час. Хтось наказав фіксувати і він проводив зйомку. Він не спеціаліст з відеозйомки та слідчі дії не проводив. З 2009 року, коли вони з підсудним не поділили бізнес, то усі стосунки між ними припинились. Він його ні в чому не звинувачував. З Гвоздінським знайомий, спільних справ не було, зустрічались раніше разом у компаніях (т. 3, а.с. 130-138, 141-142, 196-198, 212-213, 214).

Судом оголошено показання свідка ОСОБА_58 , дані ним як під час досудового слідства, так і в ході судового слідства при розгляді попереднім складом суду, з яких вбачається, що ОСОБА_9 працював в Бердичівському МВ УМВС з січня 2011 року на посаді заступника начальника карного розшуку. 22.04.2011, коли ОСОБА_106 виконував обов`язки начальника Бердичівського МВ, до нього зателефонував ОСОБА_9 та за сімейними обставинами відпросився з 16 години цього дня з роботи. Далі, 22.04.2011 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_50 знову зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що відносно нього вчинена провокація хабара і що він буде звертатись з заявою. Однак куди саме він мав звертатись з заявою, не сказав. ОСОБА_106 відповів, що якщо така справа, то йому дійсно необхідно звертатись з заявою. Відразу після цих слів розмова була завершена. Далі ОСОБА_106 намагався вже сам зателефонувати ОСОБА_9 , щоб дізнатися більш детально, що з ним трапилось, однак його мобільний телефон був вже вимкнений. Після того лише 26.04.2011 о 7 год. 10 хв. йому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що знаходиться на лікуванні в госпіталі м. Вінниця, однак про те, що з ним трапилось, він не розповів (т. 1, а.с. 97-98).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_106 пояснював, що він працює на посаді першого заступника начальника Бердичівського МВВС, з підсудним стосунки службові. На той час він виконував обов`язки начальника Бердичівського МВВС, а підсудний працював заступником начальника карного розшуку Бердичівського МВВС. Від прокурора він дізнався, що ОСОБА_9 отримав хабар. Працівники служби дільничних не були підпорядковані підсудному і ніякого впливу той на них не мав. Йому телефонував ОСОБА_9 та повідомив, що відносно нього скоєна провокація дачі хабара. Також підсудний сказав, що він перебуває у лікарні м. Вінниці (т. 3, а.с. 139-141).

Крім того, за клопотанням підсудного для перевірки законності доказів обвинувачення судом викликалися для допиту свідки ОСОБА_93 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , у зв`язку з неявкою свідків та клопотанням сторін судом оголошено показання цих свідків, надані ними під час допиту попереднім складом суду.

Відповідно до оголошених показань свідка ОСОБА_111 вбачається, що він є військовослужбовцем СБУ. Він був старшим групи і надавав співробітникам вказівки. Розпорядження на операцію він отримав в усній формі від начальника підрозділу. Була заява потерпілого, до заяви долучався носій інформації і після цього все було задокументовано. Вищевказана заява була написана на ім`я начальника управління і тому необхідно було їхати документувати подію. Хто заводив оперативно-розшукову справу, не знає. Займався Бердичівський відділ за участі прокурора, допитувались особи. В склад групи входили ОСОБА_103 , водій ОСОБА_84 , ОСОБА_112 , інших працівників він не пам`ятає. В операції були задіяні декілька автомобілів. При маркуванні коштів зазначалось місце та час. При цьому були присутні поняті та потерпілий. Дату та час, коли вони виїхали в м. Бердичів, він не пам`ятає. Щодо розмов між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 йому нічого не відомо. Оперативно-технічні працівники проводили контроль за розмовами заявника. Він знаходився в автомобілі „Ланос і чув про факт передачі хабара через технічні засоби. Після цього була вказівка на затримання та розпочато блокування автомобіля підсудного, однак підсудний на автомобілі виїхав через бордюр та почав тікати. Один чи два автомобіля біля п`яти хвилин переслідували підсудного, потім була вказівка припинити переслідування, оскільки це могло створити аварійну ситуацію. Водій ОСОБА_84 збирав гроші, які знаходились на асфальті. Після переслідування проводився огляд місця події. Вже не пам`ятає, чи брав він участь в огляді місця події (т. 3, а.с. 148-152).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_107 пояснював, що пройшов тривалий час і всіх подій він не пам`ятає. Проходячи пішохідний перехід на перехресті вул. С. Сломницьких та ОСОБА_89 , він звернув увагу, що автомобіль зеленого кольору на великій швидкості проїхав перехрестя. Коли він перейшов проїзну частину дороги, до нього підійшли працівники міліції і запросили його в якості понятого. Працівники міліції склали акт, зміст якого він не пам`ятає, і він його підписав. Також свідок пояснив, що подія відбулась удень, після обіду. Він переходив вищевказане перехрестя і рухався в сторону базару. До нього підійшов чоловік на вигляд біля 30 років за запропонував бути понятим. На дорозі були розкинуті гроші. В подальшому були переписані номери купюр. Скільки при цьому було чоловік, точно сказати не може, близько п`яти. Також був ще один понятий. Оскільки вони були запрошенні в якості понятих, то їм пояснили, що з автомобіля, який проїхав, викинули вищевказані гроші. Зазначені гроші зібрали. Скільки чоловіків збирали гроші він не пам`ятає. Все відбувалось так, як зазначено в протоколі огляду місця події. Протокол огляду складався всередині дня біля 16-17 години. Він стояв курив і чекав. Співробітники складали якісь папери та фотографували. Він знайомий з ОСОБА_27 , але на той момент він його не бачив, оскільки було темно. Один раз його викликали в міліцію. Протокол підписував на місці, а де підписував фототаблицю, він не пам`ятає. На той час він проходив службу у в/ч НОМЕР_4 . Режим служби з 08 години до 18 години, перерва з 14 до 16 години. Його запросили бути понятим о 15 чи 16 год. Він не пам`ятає, чи був в той день на службі. Можливо був вільний. О 07 годині у них шикування. На КПП офіцери не реєструються. Він може відпроситись та з дозволу командира залишити військову частину. Чи має їхня частина відношення до служби безпеки, свідку про це нічого не відомо (т. 3, а.с. 155-159, 188-189).

Також оголошено показання другого понятого свідка ОСОБА_113 , з яких вбачається, що дати, коли трапилась подія, він не пам`ятає. У той день він знаходився біля лікарні м. Бердичева. До нього підішли працівники міліції та запросили бути понятим. Показали долари на дорозі, які фотографували, переписали номери, склали протокол, який він підписав. Вищевказана подія відбувалась після обіду і коли закінчувались слідчі дії, було вже темно. Крім нього був ще один понятий та два співробітника правоохоронного органу, один з яких фотографував, а інший записував. Гроші знаходились на проїзній частині дороги. Їм показували купюри та називали номера на них. Пізніше його також викликали і він підписував фотографії (т. 3, а.с. 164-166).

Під час допиту в ході судового слідства в попередньому складі суду свідок ОСОБА_109 пояснював, що на той час він знаходився на лікуванні у військовому шпиталі. В палаті він знаходився з офіцером ОСОБА_114 . До них звернувся чоловік у цивільному одязі та показав посвідчення, що він працівник СБУ, та запросив їх бути понятими. В подальшому вони прийшли у приміщення СБУ, де їм надали для огляду купюри в сумі тисяча доларів. При спеціальному освітленні на них було видно слово „хабар, яке було позначене фарбою. Працівники записали їхні прізвища в протокол, вони поставили свої підписи та повернулися до шпиталю. Точного часу, коли це відбувалось, він не пам`ятає, але це було до обіду. В кабінеті перебували він, ОСОБА_115 та незнайомі особи, на його думку, це були працівники СБУ. Крім купюр їм нічого не показували, також з купюр було зроблено ксерокопії. Було 1000 доларів, купюрами по 100 доларів. Працівники пояснили, що ці гроші призначені для дачі хабара. Гроші в його присутності нікому не передавались (т. 3, а.с. 161-163).

Також оголошено показання другого понятого свідка ОСОБА_116 , з яких вбачається, що в м. Житомирі співробітники СБУ запросили його в якості понятого. Йому показали долари США, на яких був напис „ ОСОБА_117 . Також пояснили, що ці гроші призначені для дачі хабара. Він підписав ксерокопії купюр та документи, які йому надали. В СБУ в кабінеті були люди, одягнуті у цивільний одяг, було три чоловіка, ще хтось заходив та виходив. Він не пам`ятає, чи при них робили ксерокопії, чи вони вже були готові (т. 3, а.с. 167-169).

Крім того винуватість ОСОБА_9 , на думку обвинувачення, також підтверджується:

-даними письмової заяви про злочин від 22 квітня 2011 року, в якій потерпілий ОСОБА_11 повідомив про те, що заступник начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_9 вимагає у нього хабара у вигляді однієї тисячі доларів США за вирішення питання зникнення кримінальної справи за побиття колишнього тестя ОСОБА_10 , передоплати за непорушення карної справи та за те, щоб не заарештовували (т. 1, а.с. 5-7);

-даними протоколу огляду предметів, документів від 26.04.11 з оригіналами матеріалів дослідчої перевірки за заявою ОСОБА_10 щодо неправомірних дій ОСОБА_11 , відповідно до якого було оглянуто матеріали дослідчої перевірки за фактом бійки між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , що були витребувані з Бердичівського МВ УМВС (т. 1, а.с. 57-58, 26-56). У оглянутих матеріалах відсутні будь-які записи про ОСОБА_9 , про будь-які дії або бездіяльність з його боку, тобто ці докази підтверджують лише наявність дослідчої перевірки щодо потерпілого ОСОБА_11 як однієї зі складових обставин обвинувачення, однак не підтверджують та не спростовують жодних обставин суспільно небезпечних діянь, що інкримінуються саме ОСОБА_9 ;

-довідкою начальника Бердичівського МВ УМВС № 5839 від 29.04.11 про те, що ОСОБА_9 перебував на посаді заступника начальника СКР Бердичівського МВ УМВС з 28.01.11 до 29.04.11. З 21.04.11 до 23.04.2011 року ОСОБА_9 у відпустці та на лікарняному не перебував. 22.04.11 та 23.04.11 ОСОБА_9 був відсутній на робочому місці (т. 1, а. с. 123). Тобто доказом лише підтверджується, що підсудний мав статус службової особи і працівника правоохоронного органу, що і не оспорюється стороною захисту, однак не підтверджується та не спростовується жодних обставин суспільно небезпечних діянь, що інкримінуються ОСОБА_9 ;

-копією наказу № 15 начальника УМВС України в Житомирській області від 28 січня 2011 року, відповідно до якого майора міліції ОСОБА_9 призначено заступником начальника сектору карного розшуку Бердичівського МВ УМВС (т. 1, а.с. 124). Тобто доказом лише підтверджується, що підсудний мав статус службової особи і працівника правоохоронного органу, що і не оспорюється стороною захисту, однак не підтверджується та не спростовується жодних обставин суспільно небезпечних діянь, що інкримінуються ОСОБА_9 ;

-витягом з функціональних обов`язків заступника начальника СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_9 , згідно з яким останній зобов`язаний здійснювати загальне керівництво співробітниками сектору карного розшуку, аналізувати оперативну обстановку і здійснювати заходи по попередженню злочинності, надавати допомогу у заведенні справ оперативного обліку, перевіряти правильність і повноту ведення і зберігання службової документації в відділені, вести картотеку на викрадені номерні речі, надавати допомогу в заходах по розшуку осіб, які переховуються від слідства та суду, а також безвісно зниклих осіб та встановленні невпізнаних трупів (т. 1, а.с. 125). Тобто доказом лише підтверджується, що підсудний мав статус службової особи і працівника правоохоронного органу, що і не оспорюється стороною захисту, однак не підтверджується та не спростовується жодних обставин суспільно небезпечних діянь, що інкримінуються ОСОБА_9 ;

-даними довідки територіального відокремленого безбалансового відділення Ощадбанку № 10005/043 м. Бердичів № 2100 від 06.06.11, відповідно до якої курс долара США до гривні станом на 22.04.2011 року за 1 долар США становив 7,9654 гривень (т. 1, а.с. 212). Тобто доказом підтверджується вартісне визначення у національній валюті 1000 доларів США, що і не оспорюється стороною захисту, однак не підтверджується та не спростовується жодних обставин суспільно небезпечних діянь, що інкримінуються ОСОБА_9 ;

-копіями документів з кримінальної справи № 030208/11, що надані Бердичівським МВ УМВС, а саме постанови від 06.05.2011 року про порушення кримінальної справи по факту спричинення ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ст. 122 ч. 1 КК України; постанови від 01.06.2011 року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_11 за фактом спричинення ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ст. 122 ч. 1 КК України; постанови від 01.06.2011 року про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_11 за ст. 122 ч. 1 КК України; постанови від 01.06.2011 р. про обрання обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд (т. 1, а.с. 220-223). У зазначених копіях відсутні будь-які записи про ОСОБА_9 , про будь-які дії або бездіяльність з його боку, тобто ці докази підтверджують лише наявність кримінальної справи щодо потерпілого ОСОБА_11 , як однієї зі складових обставин обвинувачення, однак не підтверджують та не спростовують жодних обставин суспільно небезпечних діянь, що інкримінуються саме ОСОБА_9 ;

-копією висновку службового розслідування про порушення кримінальної справи щодо майора міліції ОСОБА_9 та наказу начальника УМВС України в Житомирській області № 373 від 27.04.11, згідно з якими ОСОБА_9 було звільнено з органів внутрішніх справ за п. 66 за дискредитацію (т. 1, а.с. 226-228, 229). Тобто цими доказами лише підтверджено дисциплінарну процедуру вже після порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_9 , однак не підтверджено та не спростовано жодних обставин суспільно небезпечних діянь, що інкримінуються саме ОСОБА_9 .

Водночас суд визнає недопустимими доказами та не покладає у основу вироку дані протоколу роздруківки розмови між заявником ОСОБА_11 та співробітником міліції ОСОБА_9 , який був здійснений на диктофоні марки SONY icd-p330f та який заявник додав до заяви, і самого звукозапису, в яких зафіксовано, що на диктофоні SONY icd-p330f міститься запис розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 14-15). Оцінюючи вказані докази з точки зору допустимості, суд враховує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 20.10.2011 року у справі № 1-31/2011 за поданням СБУ щодо тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності. ОСОБА_11 у будь-якому разі не є особою, яка б відповідно до чинного законодавства та вказаного рішення Конституційного Суду України мала б право одержувати дані на власний диктофон, які б суд мав можливість використовувати як докази у цій справі.

Виходячи з того ж рішення Конституційного Суду України, суд визнає недопустимими доказами дані протоколу за результатами проведення оперативно-технічного заходу за оперативно-розшуковою справою № 1160 від 15.06.2011 р. з оптичним диском № 13/2 від 15.06.2011 (т. 1, а.с. 215-216, 217), в яких міститься інформація про розмову між ОСОБА_11 та заступником начальника СКР Бердичівського МВ УМВС ОСОБА_9 . 22.04.11. Вже під час судового розгляду у попередньому складі суду зверталася увага сторони обвинувачення про незаконність цього оперативно-технічного заходу. Протягом років судового розгляду суду доказів законності цього заходу із застосуванням технічних засобів так і не було надано. Відповідно ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» такі заходи могли бути проведені виключно за рішенням суду, однак суду так і не було надано рішення апеляційного суду на дачу дозволу проведення оперативно-технічних заходів 22.04.2011 року у цій справі. Стороною обвинувачення не доведено законність проведення оперативно-технічних заходів, а тому докази, що здобуті в порушення вимог законодавства є недопустимими, і дані протоколу, запису судом не покладаються у основу вироку.

Також суд визнає недопустимими доказами дані протоколу огляду місця події від 22.04.11 з фототаблицею та відеокасетою до нього, який проведено 22.04.2011 року з 20 год. 30 хв. в АДРЕСА_7 і під час слідчої дії ОСОБА_87 повідомив та показав на місці, де він зібрав грошові кошти у розмірі 1000 доларів США на проїжджій частині вул. С.Сломницьких (т. 1, а.с. 16-23). Оцінюючи вказаний доказ з точки зору допустимості, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 190 КПК України 1960 року з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів, з`ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення, предметів та документів. У частині 2 статті 190 КПК України 1960 визначено, що огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до порушення кримінальної справи. В цих випадках, при наявності для того підстав, кримінальна справа порушується негайно після огляду місця події. Оцінюючи протокол огляду від 22.04.11, суд вбачає, що оперуповноваженим, який проводив огляд, не дотримано наведені вимоги закону - огляд проведено 22.04.11, а кримінальну справу порушено не негайно, а лише 26.04.11. Більше того відповідно до тексту протоколу та фото-, відео до нього, сама слідча дія полягала у тому, що на ділянці місцевості свідок розказує та показує, де він збирав гроші, ці гроші розкладуються і лише потім вилучаються. Огляд місця події як слідча дія полягає у безпосередньому спостереженні, виявленні, фіксуванні й дослідженні його учасниками на місці події матеріальних об`єктів, пов`язаних з обставинами вчинення злочину, без застосування дій до цих матеріальних об`єктів. Однак у цій справі проведено було зовсім іншу слідчу дію на місцевості за участі свідка відтворено обстановку і умови, в яких ті чи інші події могли відбуватися у дійсності, але це відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України 1960 року є таким видом слідчих дій, як відтворення обстановки і обставин події, який може проводитися виключно після порушення кримінальної справи. Оскільки докази зібрано з порушенням порядку, що встановлений КПК України 1960 року, суд визнає дані протоколу огляду місця події від 22.04.11 недопустимими доказами. З тих же підстав недопустимості оцінюються судом і дані протоколу огляду, маркування та вручення коштів від 22.04.2011 року, відповідно до якого до порушення кримінальної справи без посилання на будь-яку норму КПК України працівники СБУ позначили спеціальними невидимими при звичайному освітленні барвниками, а саме - препаратом «Промінь-1» та фломастером для невидимого маркування готівкові кошти у кількості 10 штук номіналом 100 доларів США на загальну вартість 1000 доларів США (т. 1, а.с. 8-13), тому дані протоколу з врахуванням наведеного вище, а також втрати ознаки належності наведених даних судом не покладаються у основу вироку. Визнання доказу недопустимим робить недопустимими й всі інші докази та результати, отримані в ході огляду. Відповідно суд не може покласти в основу вироку і дані висновку судової експертизи спеціальних хімічних речовин № 2/359 від 10.06.11 (т. 1, а.с. 170-181) (та власне зразок препарату «Промінь-1» та фломастера); висновку судової експертизи документів № 1/441 від 24.06.11 (т. 1, а.с. 185-187) (та власне грошові кошти в сумі одна тисяча доларів США номіналом 100 доларів США у кількості десять штук), при проведенні яких досліджувались речові докази, отримані незаконним шляхом під час проведення оглядів, на які посилається орган досудового розслідування у обвинуваченні і державний обвинувач на підтвердження винуватості ОСОБА_9 .

Оцінюючи ж наведені вище докази у їхній сукупності, враховуючи викладені вище встановлені обставини, суд приходить наступних висновків.

Жодних письмових, електронних або у інших формі технічно зафіксованих доказів, які б мали об`єктивний характер, щодо предмету доказування у частині вчинення суспільно небезпечного діяння ОСОБА_9 , об`єктивної сторони складу будь-якого злочину, які були б зібрані у законний спосіб, за всі роки судового розгляду суду так і не було надано. Єдиними джерелами доказування, на підставі яких суд може вирішувати справу є виключно показання осіб. Тобто суду доводиться вибирати між показаннями зацікавлених осіб - потерпілого, який намагався уникнути або пом`якшити кримінальну відповідальність, його батька, який про суспільно небезпечне діяння знає лише зі слів сина та працівників СБУ, самих співробітників СБУ, які зацікавлені у результатах розгляду справи - з одного боку, та з іншого боку - підсудного, який притягується до відповідальності. Звичайно, що твердження потерпілого про вимагання хабара потребували і потребують реакції держави і відповідної перевірки, передбаченої кримінальним процесуальним законодавством, але ж державні органи при цьому мали б діяти на підставах і у порядку, передбачених законом, здобувати хоча б якісь об`єктивні докази винуватості особи. У цій справі у Служби безпеки, яка на час проведення первинних перевірочних дій не залучала органи прокуратури, вже була правова позиція, сформована рішеннями судів різних інстанцій та була предметом звернення самої Служи до Конституційного Суду України про незаконність отримання інформації на диктофон фізичної особи, незаконність проведення оперативно-розшукових заходів без дозволу суду, коли такий дозвіл вимагався діючим законодавством, однак у цій справі все це було проігноровано. У цій справі факт передачі грошей ОСОБА_11 ОСОБА_9 із доказів підтверджується виключно показаннями потерпілого (свідки цього не бачили, підсудний заперечує). Безпосередньо допитати потерпілого під час судового слідства суд змоги не мав через смерть потерпілого, тому вимушений використовувати лише показання потерпілого, які той надавав іншим суб`єктам. При цьому первинні показання потерпілого, надані саме суду, підтверджували саме показання підсудного про те, що не було передавання грошей за вирішення будь-якого питання підсудним і між потерпілим та підсудним дійсно існували відносини щодо позичання потерпілим у підсудного 1000 доларів США. Показання потерпілого під час інших допитів вказували на незаконність дій підсудного і ці показання могли б бути підтверджені у передбачений законом спосіб: провести огляд місця події можна було і потрібно було не шляхом розкладування коштів і поясненням свідка, за яких обставин відбувалися події, а просто оглядом місцевості і вилученням у свідка грошей; при цьому негайно після цього порушити кримінальну справу; паралельно встановити і допитати свідків-очевидців (події відбувалися у громадському місці, у одному з центральних районів міста, у час пік, коли люди йдуть з роботи, тобто на вулицях було багато людей, у цей час відбувалося переслідування, тобто люди абсолютно точно звертали на подію увагу); якщо велося відеоспостереження, як було зазначено свідками провести передбачену чинним законодавством процедуру розсекречування даних; після порушення кримінальної справи провести відтворення обстановки та обставин події, зафіксувавши об`єктивну можливість спостереження перебігу подій та підтвердивши факт викидання коштів; провести очні ставки для усунення суперечностей та підтвердження об`єктивності позицій тощо, але цього всього зроблено не було. Держава має виконувати свої обов`язки перед суспільством, маючи значні можливості збирання доказів винуватості, а не перекладати весь тягар обвинувачення на потерпілого та його батька. У суду є лише суперечливі показання потерпілого (мав чи не мав заборгованості перед підсудним, взяв гроші свої/ не свої, батька/не батька, віддав чи не віддав кошти, віддавав борг чи передавав кошти за непорушення справи/не затримання, коли саме, за чиєї ініціативи, у якій формі та із залученням яких засобів з`явилися у справі працівники правоохоронного органу тощо). При засудженні осіб на словах лише однієї зацікавленої особи втрачається сенс існування держави, порушуються принципи кримінального процесуального законодавства, таке могло існувати лише у часи СРСР або у автократичних державах типу росії, коли «неугодних» людей усувають у такий спосіб. На глибоке переконання суду держава не може притягувати осіб до кримінальної відповідальності на підставі слів, непослідовних, неоднозначних, лише однієї, зацікавленої особи, не підтверджених іншими об`єктивними даними.

Також окремо слід зазначити, що як і було зазначено у постанові державного обвинувача про зміну обвинувачення від 09.12.15, відповідальність за одержання хабара настає лише за умови, що службова особа одержала його за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або таких, які вона не уповноважена була вчинювати, але до вчинення яких іншими службовими особами могла вжити заходів завдяки своєму службовому становищу. Разом з тим ОСОБА_9 не мав повноважень на надання вказівок працівникам СДІМ Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області, не мав можливості і жодних дій не вчиняв щодо запобігання затриманню потерпілого та порушенню щодо того кримінальної справи за результатами дослідчої перевірки. Тобто навіть за доказами сторони обвинувачення у діях ОСОБА_9 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 368 КК України.

Згідно зі ст. 64 КПК України 1960 року доказуванню підлягають подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), винність обвинуваченого у вчинені злочину і мотиви злочину. У цій справі вказані обставини вчинення злочину підтверджуються лише суб`єктивними показаннями зацікавлених осіб, які не підтверджуються жодним іншим належним та допустимим об`єктивним доказом.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі статтею 323 КПК України 1960 року вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. А відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України 1960 року обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку, що участь підсудного ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому злочинів не доведена і відповідно з цієї підстави він має бути виправданим. Крім того, враховуючи наведену вище оцінку діяння, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, наявна і інша підстава для постановлення виправдувального вироку коли у діянні підсудного немає складу цього злочину.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Беручи до уваги, що під час судового розгляду не встановлено належність вилучених грошових коштів у сумі 1000 доларів США, вирішити долю цих речових доказів суд змоги на даний час не має. Це питання може бути вирішеним у порядку виконання судового рішення. Питання про інші речові докази вирішується відповідно до положень статтей 80, 81 КПК України 1960 року.

Враховуючи виправдування підсудного ОСОБА_9 , судові витрати у відповідності до положень ст. 93 КПК України 1960 року покладені на нього бути не можуть.

Також, враховуючи прийняте у справі рішення, запобіжний захід у виді підписки про невиїзд, застосований щодо підсудного, підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 323, 324 КПК України (в ред. 1960 р.), суд

з а с у д и в :

ОСОБА_9 визнати невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 368 КК України та виправдати у зв`язку відсутністю у діянні підсудного складу злочину та у зв`язку з недоведеністю участі у вчиненні цього злочину.

ОСОБА_9 визнати невинним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 190 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю участі у вчиненні цих злочинів.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_9 у виді підписки про невиїзд - скасувати.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

матеріали дослідчої перевірки по факту отримання тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості ОСОБА_10 , що оглянуті 26.04.11, які відповідно до постанови ст. слідчого від 26.04.11 приєднані до матеріалів справи - залишити у матеріалах кримінальної справи;

зразки спеціальних барвників «Промінь-1» та фломастера, які відповідно до постанови ст. слідчого від 24.06.11 зберігаються при справі - залишити у матеріалах кримінальної справи;

відеокасету Verbatim Mini DV W60 12-RCNH, на якій зафіксовано огляд місця події 22.04.11 та яка відповідно до постанови ст. слідчого від 24.06.11 зберігається при справі - залишити у матеріалах кримінальної справи;

диктофон «SONY ICD-P330F» із аудіозаписом розмови між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , що оглянутий 22.04.11 та який відповідно до постанови ст. слідчого від 24.06.11 зберігається при справі - повернути законному володільцю ОСОБА_28 .

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1