Провадження № 1-кп/947/583/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження внесені до ЄРДР за № 0000513 від 18.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, має доньку 2018 року народження, працюючого слюсарем пасажирської компанії АТ «Українська залізниця» зареєстрованого та фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 18.08.2023 приблизно о 00:05 в житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_9 , який мешкає у даній квартирі, та ОСОБА_8 , що вживали в даній житловій кімнаті алкогольні напої, почалась на ґрунті неприязних стосунків сварка, в ході якої у ОСОБА_8 через образи зі сторони ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння ОСОБА_9

18.08.2023 близько о 00:10 року, перебуваючи у коридорі квартири між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник конфлікт та словесна перепалка в ході якої у ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим він маючі в правій руці кухонний ніж наніс удар в область голови потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши тим самим останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото-різаної рани лівої щічної ділянки з пошкодженням жувального м`язу, які ускладнились геморагічним шоком 1 ст., від чого ОСОБА_9 схопився лівою рукою за свою ліву щоку, повернувшись до ОСОБА_8 спиною. Надалі, одразу після чого, ОСОБА_8 не зупинивши свої неправомірні дії, завдав правою рукою, другий удар ножем в ліву половину задньої поверхні грудної клітини ОСОБА_9 , чим спричинив останньому колото-різане поранення, проникаюче в ліву плевральну порожнину, яка супроводжувалась лівобічним пневмотораксом, гематомою 6,9,10 сегментів лівої легені та підшкірною емфіземою, спричинивши тим самим останньому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Після зазначених дій, ОСОБА_9 впав сідницями на підлогу коридору, чим останньому був спричинений фізичний біль, після того як він піднявся, то між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжилася сутичка в ході якої ОСОБА_10 наніс численні удари кулаками в область голови обвинуваченого ОСОБА_11 .

Після вчинених дій, ОСОБА_8 пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, потерпілий ОСОБА_9 з указаними тілесними ушкодженнями був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ N?10» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КНП «МКЛ N? 10» ОМР), де йому була надана невідкладна медична допомога.

Вищевказаними діями, які виразились в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України не визнав, при цьому зазначив, що вину у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 визнає, але у нього не було мети вбити потерпілого, тому просив перекваліфікувати його дії на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, тобто на ст.121 КК України без замаху на вбивство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що подія сталася 18.08.2023 року близько 12 години ночі за адресою: АДРЕСА_3 номер квартири не пам`ятає, восьмий поверх. В цей день він йшов з роботи, зустрів ОСОБА_9 , який запропонував йому піднятися до нього в гості, він погодився, накрили стіл, поставили пляшку горілки, він випив пару чарок, але він не був сильно випивши. Коли він зустрів ОСОБА_9 той вже був в стані алкогольного сп`яніння. В ході спілкування у них вийшов конфлікт, він сказав потерпілому, що тому треба кидати пити, почалася сварка, образи, вони вийшли до коридору, з собою він взяв ніж зі столу, хотів його покласти у коридорі, щоб нічого не сталося. В ході сварки він розлютився і наніс потерпілому поранення в область щоки, потім потерпіли повернувся, і в цей час, йому невідомо чому, він його вдарив ножем. Вони ще трохи побилися, потерпілий ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів кулаками по обличчю, поштовхалися, потім він кинув ніж на підлогу і пішов додому. Коли він прийшов додому то зрозумів, що сталося, повернувся, на місці вже були працівники поліції і він їм добровільно здався. Потерпілий ОСОБА_9 , його однокласник, вони періодично спілкувалися, відносини були добрі. Він не погрожував потерпілому, так склалися обставини, у нього не було наміру нанести удару у життєво важливі органи. Ніж він кинув на підлогу у коридорі, після чого вони ще з потерпілим штовхалися і билися, але у нього не було думок знову підняти ніж. Після другого удару потерпілий впав на сідниці, десь через 30 секунд він піднявся, вони почали далі битися. Потерпілий штовхнув його у бік дверей, сказав йти геть, він пішов. Умислу на позбавлення життя потерпілого у нього не було, фізичну біль спричинити так. Після допиту він пропонував потерпілому 20 тисяч гривень на лікування. Потім йому стало відомо, що потерпілий напився і помер, він не встиг з ним домовитися про розмір відшкодування збитків. Потерпілий за зростом його вище, та статура кріпка ніж у нього, ніяких навиків боротьби у нього не має, у нього відсутні навички володіння ножем, до цієї події ніколи в подібні ситуації не потрапляв. Ніж був кухонний, після першого дару потерпілий розвернувся, йому прийшло на думку, що потерпілий буде наносити йому удар, тому він вдарив в другий раз. Другий удар пройшовся десь у районі лопатки, потерпілий впав на сідниці, а він кинув ніж. Подія відбувалася на території біля 6 кв. метрів, це вузький, довгий коридор з поганим освітленням, штучне світло потрапляло з кімнати. Після конфлікту з потерпілим у нього були синці під очима, забої в області грудної клітини, коли його доставили до ІВС, його оглянув лікар, встановив тілесні забої, зробили фото фіксацію. Під час бійки його по шатнуло і він один раз падав на коліно.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 не був допитаний, у зв`язку з тим, що в листопаді 2023 року він помер, згідно лікарського свідоцтва про смерть №3116 від 06.11.2023 року, причина смерті невідома.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що його з дівчиною запросили у гості ОСОБА_13 , ще був обвинувачений та ОСОБА_14 , вони пили пиво, горілку, їли шаурму, між ОСОБА_15 та ОСОБА_9 в коридорі виникла сварка із за шаурми, яку різали ножем, але ніхто з присутніх на них не звертав увагу. Під час конфлікту звучали якісь погрози, суть конфлікту не чули, але почули фразу від ОСОБА_15 «Я тебе завалю зараз». Потім забіг потерпілий весь в крові, із ножовим пораненням, тілесні ушкодження були нанесені в область обличчя та ззаду тулупу, просив викликати швидку допомогу, сказав, що ОСОБА_15 його порізав. ОСОБА_16 з квартири зник, його не було. Потім ОСОБА_10 стало погано через втрату крові, він приліг біля дверей. Він особисто не бачив момент нанесення поранення потерпілому, ОСОБА_10 після отриманого поранення вижив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , пояснила, що 17.08.2023 року зустріла ОСОБА_16 та ОСОБА_10 , її запросили в гості, вони сиділи їли порізану шаурму, випивали спиртні напої. Потім між ОСОБА_16 та ОСОБА_10 почався конфлікт, вони вийшли із кімнати до коридору, через якийсь час, недовго, ОСОБА_10 повернувся увесь в крові, у нього було два ножових поранення, в обличчя і ззаду в область серця. ОСОБА_10 сказав, що його «пирнув» ОСОБА_16 , хто був ініціатором конфлікту вони не звернули увагу. Під час конфлікту було чутно фразу від ОСОБА_16 «Я тебе зараз підріжу» і ряд інших образливих висловлювань щодо способу життя потерпілого. Вона не бачила саму подію нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, потерпілий казав, що конфлікт стався із за шаурми.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що він 18 серпня 2023 року надавав потерпілому першу медичну допомогу, хворий був доставлений бригадою до екстреної медичної допомоги у лікарню №10, була рана в ділянці нижнього кута лівої щелепи, а також в районі задньої поверхні грудної клітки. Особа якій він оказував допомогу, пояснила, що відбувалося застілля з другом, внаслідок чого він отримав такі поранення. Дане тілесне ушкодження могло спричинити смерть потерпілого, якщо не було б надано вчасної допомоги. Потерпілий після оперативного втручання перебував у лікарні до 2-х діб, лікарню покинув самостійно, причини невідомі.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснив, що він здійснював патрулювання Київського району в складі наряду « ОСОБА_20 », отримали повідомлення, що на вулиці Архітекторській наче б то була бійка і людина отримала тілесне ушкодження, це був початок комендантської години. Вони прибули за адресою, біля під`їзду стояла машина швидкої допомоги, лікарі піднялися на адресу, приїхав ще один наряд поліції, який безпосередньо піднявся до квартири. Він разом з ОСОБА_21 побачив особу, яка стояла біля під`їзду осторонь, вони звернулися до нього попросили підійти до них, він підійшов, назвав свої данні, від нього був запах алкоголю. Він звернув увагу, що на одязі цього чоловіка були плями бурого кольору схожі на кров. Обвинувачений пояснив, що йому потрібно потрапити до під`їзду до товариша. Обвинувачений пояснив що перебував у компанії,вживали алкоголь, потім товариш напав на нього з ножем, він ніж у того вирвав, та вдарив ножем декілька разів товариша, і втік. Потім він повернувся щоб подивитися що відбувається. Він пам`ятає розмову з обвинуваченим, також все фіксувалося нагрудною камерою. Обвинувачений казав, що людина на нього замахнувся ножем, він вирвав ніж і зробив два поранення, казав, що він оборонявся.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать також письмові докази дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст. 94 КПК України. Такими доказами є:

-Витягом з ЄРДР за № 0000513 від 18.08.2023 року;

-рапорт о/ч ВП №4 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області з якого вбачається, що 18.08.2023 року на АДРЕСА_3 , у ОСОБА_9 , 1988 року народження отримав проникаюче ножове поранення в область шиї та грудної клітини, запах алкоголю з рота, доставлений до МКЛ № 10.

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.08.2023 року від ОСОБА_9 про прийняття заходів до ОСОБА_8 , який наніс йому два проникаючих ножових поранень.

-протоколом огляду місця події від 18.08.2023 року з фото таблицею, з якого вбачається, що проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , по факту замаху на вбивство. Вході огляду виявлено та вилучено ніж х нашаруванням РБК, виявлено наволочку зі слідами РБК, виявлено на підлозі сліди нашарування РБК, виявлено сліди РБК у вигляді потьоків на поверхні правої дверці тумби, виявлена пляшка з під горілки, виявлені стакани на столі, виявлені на підлозі сліди нашарування РБК, виявлено в приміщені кухні сліди РБК на столі.

За згодою учасників судового провадження, не переглядався в судовому засіданні відеозапис проведення огляду місця події від 18.08.2023 року;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2023 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 впізнав особу зображену на фотознімку №3, а саме: ОСОБА_8 , яка 18.08.2023 року приблизно о 00 годині 07 хвилин за адресою АДРЕСА_4 , під час конфлікту нанесла кухонним ножем йому два ножових поранення, після чого з місця вчинення втік.

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.08.2023 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_17 впізнала особу зображену на фотознімку №2, на якому зображено ОСОБА_8 , який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 ;

-протокол огляду місця події від 18.08.2023 року з фото таблицею, з якого вбачається, що проведено огляд в хірургічному відділенні КНП МКЛ №10 ОМР, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , згідно якого вилучено речі ОСОБА_9 , а саме: сіра спортивна кофта, чорні шорти, білий светр, один шлепанець, первинне пакування первинне речей.

-повідомлення директора МКЛ №10 ОМР, з якого вбачається, що ОСОБА_9 , 1988 року народження, 18.08.2023 року був доставлений ШМД у хірургічне відділення КНП «МКЛ №10» з діагнозом колото різана проникаюча рана задньої поверхні лівої грудної клітки по паравертебральній лінії в 5 міжребер`ї без пневмогемотораксу. Забій-гематома 6,9,10 сегменту лівої легені, колото - різана рана дуги нижньої щелепи зліва, кровотеча з рани. Постравматична гематома лівої привушний ділянки, забій лівої скроневої ділянки, множинні синці та забої верхніх кінцівок. Гемарагічний шок 1 ст., постгеморрогічна анемія середнього ступеню важкості.

-Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 затримано 18.08.2023 року о 03 годині 23 хвилини.

За згодою учасників судового провадження, не переглядався в судовому засіданні відеозапис затримання ОСОБА_8 в порядку 208 КПК України;

-протокол отримання зразків від 18.08.2023 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 відібрано змиви з правої та лівої долоні, упаковані до паперового конверту.

-протокол 001010 від 18.08.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_8 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

-протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.08.2023 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_8 , як особу яка 18.08.2023 року вдарила ножем ОСОБА_9 в область тулубу та в область шиї.

- За згодою учасників судового провадження, не переглядався в судовому засіданні відеозапис проведення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 18.08.2023 року;

-постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18.08.2023 року, з якої вбачається, що ніж, який поміщено до картонної коробки, та запечатана спеціальною клейкою стрічкою; скляна пляшка з-під горілки «Green day», яку поміщено до картонної коробки, та запечатано спеціальною клейкою стрічкою; наволочка з плямами бурого кольору, яка поміщена до паперового сейф пакету зразка НПТУ. три картонні стакани та один пластиковий, які поміщені до паперових сейф пакетів НПУ, кожен окремо, штани синього кольору з плямами бурого кольору, сіра спортивна кофта, чорні штани, білий светр, один шльопанець, які було вилучено до прозорого полімерного пакету НПУ N?WAR1823610, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000513 від 18.08.2023;

-квитанція №000140 про отримання на зберігання речові докази по кримінальному провадженню № 0000513 від 18.08.2023 року;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 30.08.2023 року;

-опис речей і документів, які були вилучені на підставі постанови прокурора від 30.08.2023 року, з якого вбачається, що вилучена медична картка стаціонарного хворого №10144/1359 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-висновок експерта №422 від 11.09.2023 року з якого вбачається, що на ножі вилученому в ході огляду за адресою: АДРЕСА_4 , знайдена кров та виявлений білок людини. При визначені групової приналежності крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВД, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові А із ізогемаглютиніном анти В, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_9 ;

-висновок експерта № 1579 від 18.09.2023 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 , 1988 року народження відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ісерологічною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_8 , 1988 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ісерологічною системою АВО. На наволочці, вилученій 18.08.2023р. за адресою: АДРЕСА_4 (об`єкти N? 1-4 - маркування відділення) виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові виявлені антигени А та Н (ізогемаглютиніни не виявлені), властиві групі крові А з ізгемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО (у разі походження крові від однією людини). Не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигена А в якості основного). Походження крові від підозрюваного ОСОБА_8 (носія антигена Н) не виключається тільки в якості домішки, у разі походження крові від двох або більше осіб та при наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події.

-висновок експерта №1600 від 19.09.2023 року з кого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 , 1988 року народження відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ісерологічною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_8 , 1988 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ісерологічною системою АВО. На кофті вилученої 18.08.2023 року за адресою: АДРЕСА_5 виявлена кров людини. При визначенні групової залежності крові виявлені антигени А та Н (ізогемаглютиніни не виявлені), властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО (у разі походження крові від однією людини). Не виключається походження крові від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигена А в якості основного). Походження крові від підозрюваного ОСОБА_8 (носія антигена Н) не виключається тільки в якості домішки, у разі походження крові від двох або більше осіб та при наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події.

-висновок експерта №1543 від 11.09.2023 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 , 1988 року народження відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ісерологічною системою АВО (згідно ксерокопії медичної картки стаціонарного хворого, завіреної слідчим). На двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук ОСОБА_8 знайдена кров людини, при визначені на групову належність якої, виявлений антиген А, властивий групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В за системою АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигену А системи АВО).

-висновок експерта 1576 від 12.09.2023 року, з якого вбачається, що потерпілого ОСОБА_9 , 1988 року народження відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ісерологічною системою АВО (згідно ксерокопії медичної картки стаціонарного хворого, завіреної слідчим). Кров ОСОБА_8 , 1988 року народження, відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ісерологічною системою АВО. На марлевому тампоні зі змивом вилученим з шухляди квартири N АДРЕСА_4 , знайдена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н системи ABO (у разі походження крові від однієї людини), що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигена А, в якості основного). Походження крові від підозрюваного ОСОБА_8 (носія антигена Н) не виключається в якості домішки, у разі походження крові від двох або більше осіб та при наявності у останнього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події.

-висновок експерта №1582 від 21.09.2023 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи А (II) за системою АВО ( згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого N? 10144/ 1359 від 18.08.2023 р. м. Одеси, завіреною слідчим). Кров ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На марлевому тампоні зі змивом з підлоги, вилученим з місця події за адресою: АДРЕСА_4 знайдена кров людини. При дослідженні на групову належність виявлені антигени А та Н, властиві групі крові А з ізоглютиніном анти В з супутнім антигеном Г системи АВО, що не виключає походження крові на вказаному вище речовому доказі від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигену А як основного), за умови походження крові від однієї особи. Присутність крові вищевказаному речовому доказі від підозрюваного ОСОБА_8 (носія антигену Н, як основного) можлива тільки у якості домішки, та при умові - наявності у останнього ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події ( у разі походження крові від двох або більш осіб).

-висновок експерта № 1542 від 11.09.2023 року, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи А ( II) за системою АВО ( згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого N? 10144/ 1359 від 18.08.2023 р. м. Одеси, завіреною слідчим ). Кров ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На марлевому тампоні зі змивом з кухні (об`єкт N?1 - маркування відділення), вилученим з місця події за адресою: АДРЕСА_4 знайдена кров людини. При дослідженні на групову належність виявлені антигени А та Н, властиві групі крові А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н системи АВО, що не виключає походження крові на вказаному вище речовому доказі від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигену А як основного), за умови походження крові від однієї особи. Присутність крові на вищевказаному речовому доказі від підозрюваного ОСОБА_8 (носія антигену н, як основного) можлива тільки у якості домішки, та при умові - наявності у останнього ушкоджень з зовнішньою кровотечею на момент поді ( у разі походження крові від двох або більш осіб).

-висновок експерта № 1544 від 08.09.2023 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи А ( II) за системою АВО (згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого N? 10144/ 1359 від 18.08.2023 р. м. Одеси, завіреною слідчим). Кров ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На марлевому тампоні зі змивом з коридору, вилученим за адресою: АДРЕСА_2 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від любої особи (носія даної групової приналежності, як з супутнім антигеном Н, так і без нього), у тому числі від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигену А в якості основного) у разі походження крові від однієї особи. При умові походження крові від двох або більше осіб, не виключається домішка крові особи, носія антигену Н, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 (також носія антигену Н), при умові наявності у нього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події.

-висновок експерта № 1589 від 22.09.2023 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи А ( II) за системою АВО (згідно з ксерокопією медичної карти стаціонарного хворого N? 10144/ 1359 від 18.08.2023 р. м. Одеси, завіреною слідчим). Кров ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На штанах, вилучених в ході затримання у підозрюваного ОСОБА_8 , виявлена кров людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від любої особи (носія даної групової приналежності, як з супутнім антигеном Н, так і без нього), у тому числі від потерпілого ОСОБА_9 (носія антигену А, в якості основного) у разі походження крові від однієї особи. При умові походження крові від двох або більше осіб, не виключається домішка крові особи, н антигену Н, у тому числі від підозрюваного ОСОБА_8 (та носія антигену Н), при умові наявності у нього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події;

-висновок експерта №1540 від 30.08.2023 року з якого вбачається, що кров ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО.

-висновок експерта № 1248 від 22.09.2023 року з якого вбачається, що у гр-на ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана задньої поверхні грудної клітки зліва, що проникає в ліву плевральну порожнину, яка супроводжувалась лівобічним пневмотораксом, гематомою 6,9,10 сегментів лівої легені та підшкірною емфіземою; колото-різана рана лівої щічної ділянки з пошкодженням жувального м`язу, які ускладнились геморагічним шоком 1 ст.; гематома лівої привушної ділянки, забій лівої скроневої ділянки, множинні синці та забої верхніх кінцівок (точна кількість в медичній документації не вказана). Колото-різана рана грудної клітки зліва, що проникає в ліву плевральну порожнину, колото-різана рана лівої щічної ділянки утворилися від дії предмета (предметів), який має колюче-ріжучі властивості, індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, яким міг бути клинок ножа. Гематома лівої привушної ділянки, забій лівої скроневої ділянки, множинні синці та забої верхніх кінцівок утворилися від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у властивостях ушкоджень не відобразилися.) Враховуючі дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені у строк 18.08:2023 р. Колото-різана рана грудної клітки зліва, що проникає в ліву плевральну порожнину, згідно з п. 2.1.3 «й» «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом N? 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Колото-різана рана лівої щічної ділянки не була небезпечною для життя, при своєму звичайному клінічному перебігу викликає розлад здоров`я строком понад б-ти, але не більше як 21 день і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Гематома лівої привушної ділянки, забій лівої скроневої ділянки, множинні синці та забої верхніх кінцівок, як окремо так і разом, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

-висновок експерта № 1247 від 20.09.2023 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці на нижніх повіках правого та лівого ока, множинні садна на обличчі, на правому плечі кількість в медичній документації не вказана), садно в ділянці правого колінного суглобу. Об`єктивних даних за якими можливо встановити послідовність спричинення тілесних ушкоджень, в розпорядженні експерта немає. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. Враховуючі морфологічні особливості ушкоджень (садно - в стадії загоєння у вигляді плями депігментації; синці - блідо-жовтого кольору) слід вважати, що вони виникли приблизно в межах 8-12 діб до початку проведення обстеження (28.08.2023 р.) та враховуючі дані медичної документації слід вважати, що ушкодження могли бути спричинені у строк 18.08.2023 р. Дані ушкодження, як окремо так і разом, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

-висновок судово психіатричного експерта №488 від 21.09.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_8 у період часу, який відноситься до вчиненого кримінального правопорушення, на будь який психічний розлад не страждав, у стані тимчасового хворобливого розладу психічно діяльності не знаходився, у зв`язку з чим був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_8 , також не страждає на будь який психічний розлад, здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом здатен брати участь в проведенні з ним процесуальних дій. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

- протокол слідчого експерименту від 04.09.2023 року, з якого вбачається, що за участю понятих, захисника ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 показав та пояснив, що 17.08.2023 року між ним та його знайомим виник конфлікт в ході якого він наніс ОСОБА_10 тілесні ушкодження ножем, подія відбувалася в квартирі розташованої в будинку АДРЕСА_3 .

-Відеозапис слідчого експерименту з ОСОБА_8 , який проводився за адресою: АДРЕСА_4 , що мав місце 04.09.2023 року в межах кримінального провадження № 0000 від 18.08.2023 року, який переглянуто в судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження засіданні 01.04.2024 р. В ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 пояснив, що 17.08.2023 приблизно 21:00 годині, він зустрівся із ОСОБА_9 біля будинку N АДРЕСА_6 , який був з компанією, дівчиною та хлопцем. ОСОБА_10 сказав, щоб він піднявся із ним до нього додому, на що він погодився. Знаходячись вдома у ОСОБА_22 , дівчина дістала з пакету пляшку горілки на стіл, у гостинній кімнати, де вони почали розпивати спиртні напої. За столом посиділи приблизно хвилин 30-40, через деякий час, він повідомив ОСОБА_22 , що необхідно з ним поговорити окремо, тому що в кімнаті дуже гучно, вони вийшли. Через деякий час, ОСОБА_22 дуже сильно розізлився на нього та завдав один удар кулаком область обличчя, а саме в область лівого ока, потім наніс ще один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, кулаком лівої руки в область правого ока. Після чого, він намагався відштовхнути від себе ОСОБА_10 , але він більше чим він за статурою, тому це не вийшло зробити та навпаки ще більше розізлило. На кухні, де виник конфлікт, на столі, лежав ніж, схожий на кухонний. Побачивши його, ОСОБА_22 намагався схопити його руками, розвернувся до нього в півоберта, проте він схвати ніж першим, вдарив ОСОБА_9 ножем, далі він завдав йому другий удар в спину в середню частину, ОСОБА_22 почав намагатися йти вперед та покачувати, присів на п`яту точку. Потім він кинув ніж, та вибіг з квартири, пішов додому, але потім повернувся назад до дому ОСОБА_15 , де побачив швидку медичну допомогу та поліцію.

-протокол проведення одночасного допиту осіб від 04.09.2023 року з якого вбачається, що проведено одночасний допит між потерпілим ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_9 пояснив яким чином між ним та ОСОБА_8 почався конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_8 наніс йому тілесні ушкодження ножем. ОСОБА_8 погодився з викладом фактів цієї події, що він дійсно наніс удари ножем потерпілого ОСОБА_10 , але добавив, що ОСОБА_10 перший удар наніс йому в область лівого ока, потім в область груді, потім в область правого ока. ОСОБА_10 підтвердив, що наносив удари ОСОБА_8 в область голови. Також, потерпілий ОСОБА_10 підтвердив, що ОСОБА_8 після нанесення йому ударів ножем кинув його на підлогу і більше не чіпав його, ніж підняв з підлоги сам ОСОБА_10 і поклав на тумбу, що була в кімнаті під час застілля. ОСОБА_16 пояснив, що після конфлікту він був в шоковому стані, вибіг на вулицю додому хотів викликати швидку, потім повернувся до дому ОСОБА_10 , але вже там знаходилася швидка та поліція, він підійшов до поліції, повідомив, що він наніс удари ножем ОСОБА_10

-Видеозапис одночасного допиту осіб, що мав місце 04.09.2023 року в межах кримінального провадження №0000 від 18.08.2023 року, який переглянуто в судовому засіданні за участю учасників кримінального провадження засіданні 01.04.2024 р.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині за наступними обставинами.

Так, 18.08.2023 приблизно о 00:05 в житловій кімнаті квартири N АДРЕСА_2 між ОСОБА_9 , який мешкає у даній квартирі, та ОСОБА_8 , що вживали в даній житловій кімнаті алкогольні напої, почалась на ґрунті неприязних стосунків сварка, в ході якої у ОСОБА_8 через образи зі сторони ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_9 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті останньому.

18.08.2023 приблизно о 00:10 ОСОБА_8 , у стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації злочинного умислу, взяв зі стола даної житлової кімнати в праву руку кухонний ніж, після чого покликав ОСОБА_9 у коридор цієї квартири, де ОСОБА_8 , погрожуючи ОСОБА_9 вбивством, умисно, з метою вбивства наніс лезом даного ножа, який тримав у правій руці, удар в область голови ОСОБА_9 , яка є життєво важливим органом, спричинивши тим самим останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді колото-різаної рани лівої щічної ділянки з пошкодженням жувального м`язу, які ускладнились геморагічним шоком 1 ст., від чого ОСОБА_9 схопився лівою рукою за свою ліву щоку, повернувшись до ОСОБА_8 спиною, а потім ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, умисно, з метою вбивства наніс стоячому спиною перед ним ОСОБА_9 удар лезом вказаного ножа, що тримав у правій руці, в ліву половину задньої поверхні грудної клітини ОСОБА_9 , тобто в область розташування життєво важливих органів, спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани задньої поверхні грудної клітини зліва, що проникає в ліву плевральну порожнину, яка супроводжувалась лівобічним пневмотораксом, гематомою 6,9,10 сегментів лівої легені та підшкірною емфіземою, після чого ОСОБА_9 впав сідницями на підлогу коридору, чим останньому був спричинений фізичний біль, а ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, умисно, з метою вбивства, наніс численні удари кулаками в область голови та верхніх кінцівок ОСОБА_9 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, у вигляді гематоми лівої привушної ділянки, забою лівої скроневої ділянки, множинних синців та забоїв верхніх кінцівок.

Таким чином, ОСОБА_8 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення умисного вбивства до кінця, пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 , оскільки ОСОБА_9 не помер, так як з указаними тілесними ушкодженнями був доставлений до Комунального некомерційного підприємства «МІСЬКА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ N?10» ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (КНП «МКЛ N? 10» ОМР), де йому була надана невідкладна медична допомога.

Прокурор, який підтримує обвинувачення у зазначеному кримінальному провадженні в судовому засіданні відмовився від допиту свідка ОСОБА_21 , інші учасники кримінального провадження погодились з прокурором.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, потерпілим, захистом, можливість збирання інших доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого за ч. 2 ст.15, 115 ч.1 КК України, органом досудового розслідування кваліфіковано невірно.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, орган досудового розслідування виходив із того, що обвинувачений на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сварку, під час якої у обвинуваченого виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_9 та реалізуючи злочинний умисел, а саме з метою позбавити життя потерпілого, обвинувачений умисно здійснив потерпілому один удар кухонним ножем в область голови ОСОБА_9 , другий удар в ліву половину задньої поверхні грудної клітини ОСОБА_9 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, відтак вчинив закінчений замах на умисне вбивство.

Частиною 3 ст. 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанов Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.90р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Виходячи із наведеного та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно перекваліфікувати на ч. 1 ст. 121 КК України, беручи до уваги наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України та п. п. 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом, безпосередньо спрямованим на вчинення злочину, діяння, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При цьому якщо винна особа відмовилась від убивства потерпілого вже після вчинення дій, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 лютого 2020 року в справі №164/1826/17 (провадження №51-6292км19).

Тобто, із суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом. А згідно з частиною другою статті 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Істотним для відмежування замаху на умисне вбивство від умисного завдання тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження умислом винного охоплюється лише заподіяння таких ушкоджень за відсутності прямого наміру на вбивство. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони передбачалися ціллю його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальності за замах на вбивство. У випадку, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо припускає настання будь-яких наслідків, у тому числі смерті, вона також не може бути притягнута до кримінальної відповідальності за замах на вбивство. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство і у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках настає лише за наслідки, які фактично були заподіяні. Зазначене також кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 грудня 2018 року в справі №569/2944/16-к (провадження №51-4894км18).

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно - небезпечного результату.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою смерть потерпілого і не призвели до бажаного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі. Тобто злочинна діяльність при закінченому замаху характеризується тим, що об`єктивно вона є закінченою та суб`єктивно реалізованою, - особа зробила все необхідне, щоб досягти мети і вчинила всі дії для досягнення злочинного результату.

Окрім цього, на переконання суду, вказані обставини свідчать про те, що в обвинуваченого ОСОБА_8 був неконкретизований умисел при нанесенні тілесних ушкоджень. За неконкретизованого умислу винний, вчиняючи кримінальне правопорушення, хоча і передбачає можливість настання різних негативних наслідків, але до кінця не усвідомлює їх характеру та тяжкості.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, у даному випадку за встановлених мотиву та мети вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення є спричинення тілесного ушкодження, а не спричинення смерті потерпілому шляхом завдання останньому тілесного ушкодження.

Про відсутність наміру позбавити потерпілого ОСОБА_10 життя, свідчить припинення злочинних дій обвинуваченим ОСОБА_8 за відсутності перешкод для їх продовження. Отже, спрямованість умислу обвинуваченого ОСОБА_8 саме на вбивство потерпілого, на переконання суду залишилось не доведеним поза розумним сумнівом і ґрунтувалось, в тому числі, на припущеннях органу досудового розслідування.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, свідчить про відсутність в нього умислу на вбивство потерпілого та доводить те, що він діяв з неконкретизованим умислом.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 після нанесення потерпілому ОСОБА_10 ударів ножем бачив та усвідомлював, що потерпілий залишився живим, перебував у свідомості, не вчиняв будь-яких дій, щоб спричинити потерпілому смерть, а навпаки кинув ніж на підлогу та вийшов з квартири, що однозначно доводить відсутність прямого умислу обвинуваченого на умисне вбивство потерпілого. Вказаний факт був підтверджений потерпілим ОСОБА_10 при проведені одночасного допиту, а саме потерпілий вказав, що ОСОБА_8 після нанесення йому ударів ножем, кинув його на підлогу і більше не чіпав ніж вийшов з квартири.

Враховуючі вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку в діях обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні будь-які ознаки, що його умисел був спрямований на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_10 , однак вважає в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 умисно наніс тілесні ушкодження потерпілому та припускав з огляду на знаряддя вчинення кримінального правопорушення - кухонний ніж, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, при цьому суд враховує характер стосунків між обвинуваченим ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 , обставин події того дня, характер та локалізацію тілесних ушкоджень отриманих потерпілим, поведінку обвинуваченого після завдання ним потерпілому тілесних ушкоджень, та поведінку потерпілого ОСОБА_9 , який наніс обвинуваченому декілька ударів в обличчя кулаком.

Таким чином, враховуючі вищезазначене, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України, як спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченогоОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, суд визнає каяття у скоєному, визнання вини.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 67 КК України, суд вважає, вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з ст. 50 КК України. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючі сукупність вищезазначених обставин, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №488 від 21.09.2023 року є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України, в силу статті 89 не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у психіатра та нарколога не значиться,враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, відсутність обставин які обтяжують покарання, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією статті 121 ч.1 України, та застосувати до основного покарання положення ст. 75 КК України, тобто звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з випробуванням, оскільки на думку суду, призначення такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання ОСОБА_8 з застосуванням статті 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Також, відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 квітня 2018 року № 757/15167/15-к зробила висновок, що загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без ізоляції.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_8 під вартою з 18.08.2023 року по 02.12.2024 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі. (ч.5 ст. 72 КК України).

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 22.08.2023 року на ніж, скляну пляшку з під горілки «Green day», наволочка з плямами бурого кольору, сіру спортивну кофту, чорні штани, білий светр, один шльопанець.

Речові докази: ніж, скляну пляшку з під горілки «Green day», наволочка з плямами бурого кольору, сіру спортивну кофту, чорні штани, білий светр, один шльопанець, знищити.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1