Провадження № 1-кп/127/1084/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ВМР ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Вінниці, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 24 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, громадянки України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 24 лютого 2019 року, близько 14:00 год., вступивши в попередню змову з Особою №1 матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та Особою №2 матеріали щодо якої виділено в окреме провадження спрямовану на відкрите викрадення чужого майна, попередньо здзвонились та домовились про зустріч із ОСОБА_8 з номеру телефону НОМЕР_1 , прийшли до іншого володіння особи, а саме: гаражного приміщення № НОМЕР_2 яке належне ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого діючи до узгодженого плану, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , без дозволу зайшли через не зчинені двері до середини гаражного приміщення, а Особою №1 матеріали щодо якої виділено в окреме провадження залишився на вулиці поруч із гаражним приміщенням.

Після чого, ОСОБА_4 спільно із Особою №2 матеріали щодо якої виділено в окреме провадження діючи, до узгодженого плану, опинившись в середині гаражного приміщення та в подальшому, маючи корисливий мотив та умисел на відкрите заволодіння чужим майном почали вимагати в ОСОБА_8 грошові кошти, на що останній відмовив. З урахуванням відмови ОСОБА_4 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_8 почав висловлювати словесні погрози фізичною розправою створив загрозу життю та здоров`ю останнього, внаслідок чого ОСОБА_8 усвідомлюючи загрозу для свого життя та здоров`я віддав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) грн., що зумовило безперешкодному заволодінню його майном.

Реалізувавши свій злочинний умисел ОСОБА_4 та Особоа №2 матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. з місця вчинення злочину зникли та в подальшому віддали грошові кошти здобуті злочинним шляхом ОСОБА_10 , завдавши потерпілому Кучеру М 1 майнову шкоду на загальну суму 614 (шістсот чотирнадцять.) гривень.

До судового засідання між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, в присутності законного представника ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_5 , у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 12 вересня 2024 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за: - ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення. Погоджено сторонами призначення ОСОБА_4 покарання за: - ч. 3 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся та суду пояснив, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягала на затвердженні угоди про визнання винуватості, пообіцявши, що в майбутньому такого більше ніколи не повториться.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого і ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 та законним представник ОСОБА_6 у судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, призначивши узгоджене сторонами угоди покарання.

Заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника та показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, що полягає у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб - (ч. 3 ст. 186 К України), є доведеною та підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає переконливим доказом його винуватості з підстав їх належності та допустимості.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно за обставин викладених в обвинувальному акті він вчинив інкриміноване діяння. Про вчинене жалкує в чому щиро розкаюється.

Обвинувачений додатково зазначив, що завдані ним збитки, він відшкодував у повному обсязі надавши суду підтверджуючі документи. До вчиненого ставиться самокритично та шкодує, що так сталось.

Аналіз вказаних доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає вказані докази достатні для надання юридичної оцінки дій обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 за - ч. 3 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення.

Так, відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України, яке вчинено ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. Потерпілий у кримінальному провадженні, а саме - ОСОБА_8 не заперечував щодо затвердження угоди укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого про визнання винуватості з визначеною мірою покарання. Претензій майнового та немайного характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілий не має, оскільки шкода завдана кримінальним правопорушенням йому відшкодована, що підтверджується письмовою заявою потерпілого ОСОБА_8 , яку долучено до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, з матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі в чому щиро розкаявся; активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення; в добровільному порядку відшкодував завдані збитки; раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; згідно досудової доповіді Вінницького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області від 24.10.2019 - виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття; активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття, активного сприяння розкритті кримінального правопорушення та добровільного відшкодування завданого збитку. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 12 вересня 2024 року, укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України та ст.ст. 60, 65, 186 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 12 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24 лютого 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000276.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 3 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 27.11.2024.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: