Справа № 394/1497/14-к
Провадження № 1-кп/392/99/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 05 вересня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Надлак Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ФГ «Голючика», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

04.09.2014 року близько 19 години 15 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем КАМАЗ 45143, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на праві власності ФГ « ОСОБА_6 », грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б,д) ПДР України, згідно яких:

п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху,

рухаючись навпроти будинку АДРЕСА_3 по напрямку до с. Калинівка, під час руху нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, проявив власну бездіяльність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, стеживши за дорожньою обстановкою, не вірно відреагував на її зміну, яка виразилася у появі дитини шкільного віку поблизу проїзної частини (біля правого краю проїзної частини щодо напрямку руху автомобіля) без нагляду дорослих, чим грубо порушив п. 1.7 ПДР проявивши особисту неуважність, не оцінив дорожню обстановку, як небезпечну для подальшого руху, при цьому порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР та п. 12.3 ПДР, не знизив швидкість керованого ним автомобіля до мінімально безпечної величини, щоб у разі початку руху дитини через проїзну частину та при застосуванні гальмування, міг зупинити автомобіль до лінії руху дитини, а навпаки не знижуючи швидкості продовжив рух далі.

Під час подальшого руху ОСОБА_3 виявив, що малолітній пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розпочав рух через проїзну частину справа наліво, щодо напрямку руху автомобіля КАМАЗ 45143, реєстраційний номер НОМЕР_1 , однак через обрану невірну швидкість руху та проявлену безпечність не зміг зупинити керований транспортний засіб до лінії руху пішохода, у наслідок чого допустив на нього наїзд переднім лівим колесом автомобіля.

У результаті дорожньо транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно мозкової травми: рани лобно-тімяно- потиличної ділянки голови, ран та осаднень шкіри обличчя, багато уламкового перелому кісток склепіння та основи черепа, вертикального перелому верхньої та нижньої щелеп, забою та розчавлення головного мозку, осаднення шкіри на шиї справа, осаднення шкіри на передній поверхні правого плечового суглобу; осаднення шкіри у нижній третині лівого передпліччя; осаднення шкіри від нижньої третини правого плеча і до нижньої третини лівого передпліччя; осаднення шкіри з права у ділянці променево-зап`ясного суглоба; на спині зліва над лопаткою осадження шкіри, осаднення шкіри над лопаткою справа з розповсюдженням на всю поверхню плечового суглобу; осаднення шкіри в проекції 9,10.11,12 остистих відростків грудних хребців; осаднення шкіри на спині зліва від нижньо-лопаточної ділянки і до ділянки сідниць; осаднення шкіри 2,3,4,5 пальців правої кисті; осаднення у проекції крижової кістки; осаднення шкіри у проекції крила тазової кістки справа; осаднення шкіри збоку від лівої колінної чашечки; ссадно в середній третині правої гомілки; осаднення шкіри по тильній поверхні правої ступні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 90 від 02.10.2014 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Вироком Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ТОВ «Агро Прім», третя особа ОСОБА_3 , про відшкодування заподіяної майнової шкоди в розмірі 18760 грн. та моральної (немайнової шкоди) в розмірі 500000 грн. відмовлено повністю.

Вироком Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.12.2017 року вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 року стосовно ОСОБА_3 скасовано в частині призначеного покарання та цивільного позову. Призначено ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки, ОСОБА_3 , взято під варту негайно в залі судових засідань апеляційного суду.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Агро-Прім» на користь ОСОБА_8 , - 18760 грн., матеріальної та 300 000 грн., моральної шкоди.

Постановою Верховного суду від 13.11.2018 року вирок Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3 скасовано і призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 звільнено з під варти.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.07.2018 року, винесеної старшим державним виконавцем Маловисківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_9 , виконавчий лист № 394/1497/14-к виданий 05.01.2018 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ТОВ «Агро-Прім» на користь ОСОБА_8 18670 грн матеріальної та 300000 грн моральної шкоди, виконаний в повному обсязі, виконавче провадження закрито(том 5 а.с. 40).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.02.2019 року вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2017 року стосовно ОСОБА_3 скасовано, призначено новий судовий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 05.05.2023 року задоволення подання в.о. голови Новоархангельського районного суду Кіровоградської області, в якому ставить питання про направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 на розгляд до іншого суду. Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000266 від 05.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - направлено на розгляд до Маловисківського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15.05.2023 року призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2024 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_3 23.09.2024 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000266 від 05 вересня 2014 року за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнає з посиланням на п. 4.6 висновку судово-автотехнічної експертизи №2-17-15 від 15.03.2017 року. Проте, враховуючи наявність юридичних факторів, визначених ст.49 КК України, а також тих обставин, що дане кримінальне провадження розглядається більше 10 років у різних судах, просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Така його позиція є добровільною, не бажає скористатися правом на судове провадження в загальному порядку, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.

В судовому засіданні захисник повністю підтримав подане обвинуваченим ОСОБА_3 клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, вказавши на тяжкість злочину в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а також те, що з дня вчинення якого минуло більше десяти років, обвинувачений від суду не ухилявся та нових злочинів не скоював, провадження у справі не зупинялося, строк не переривався, а тому наявні підстави для задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпіла подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Цивільний позов, поданий нею був частково задоволений. Щодо міри покарання ОСОБА_3 посилалася на розсуд суду.

Судом на виконання вимог ч.3 ст.285 КПК України ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284 , ч. 3 ст. 285 , ч. 4 ст. 286 , ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до такого.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким злочином.

Санкція частини 2 ст.286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно п.4 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

За загальним правилом, перебіг зазначених у законі строків давності є підставою обов`язкового звільнення від кримінальної відповідальності.

Чинним кримінально-процесуальним законодавством передбачено, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Станом на 23.09.2024 року сплинув строк давності, передбачений п.4 ч.1 ст.49 КК України притягнення обвинуваченого ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

При цьому, під час розгляду клопотання обвинуваченого не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що перебіг давності переривався внаслідок ухилення ОСОБА_3 від суду, як і не було встановлено, що обвинувачений вчиняв у цей період інші кримінальні правопорушення.

Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи. Суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за підставою закінчення строків давності, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, постановивши відповідну ухвалу.

Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і обов`язковою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра звільняється її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Відтак, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, за наявності їх згоди на звільнення від кримінальної відповідальності, не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбаченому законом випадку, враховуючи, що судом належно роз`яснено суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження, - не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Така правова позиція узгоджується як з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 17.06.2020 року у справі №598/1781/17, так і з практикою Європейського суду з прав людини, який у п.42 рішення у справі «Грабчук проти України» зазначив, що презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону.

Таким чином, суд установив наявність усіх передбачених законом обставин, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що інкриміноване органом досудового розслідування кримінальне правопорушення було скоєно ОСОБА_3 04.09.2014 і перебіг передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України десятирічного строку давності не переривався і не зупинявся та обвинувачений ОСОБА_3 наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також враховуючи, що закінчення строків давності відповідно до вимог ст.49 КК України є безумовною підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відтак обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Щодо процесуальних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, а кримінальне провадження закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Отже, закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 за нереабілітуючих підстав і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, тому з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати на залучення експертів, а саме за: висновок інженерно-транспортної експертизи №284 від 15.09.2014 в сумі 343, 98 грн., висновок інженерно-транспортної експертизи по обставинам ДТП №1725 від 13.10.2014 в сумі 615, 00 грн., висновок інженерно-транспортної експертизи №1929 від 07.11.2014 в сумі 615, 00 грн., висновок інженерно-транспортної експертизи по обставинам ДТП №2102 від 03.12.2014 в сумі 615, 00 грн., всього у розмірі 2 188, 98 грн.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року та від 01 лютого 2024 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21; справа №930/497/23, провадження №51-4798км23).

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимогст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49 КК України, ст.ст.284-286, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 05 вересня 2014 року відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 2 188 грн. 98 коп.

Речові докази:

- автомобіль КАМАЗ -45143, д/н НОМЕР_1 з напівпричепом НЕФАЗ 8560 12 02, р.н. НОМЕР_4 , що передано на зберігання власнику ТОВ «Агро Прім» за адресою: Кіровоградська область, Новоархангельський район, с. Надлак - вважати повернутими законному володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_10