Справа № 646/9727/24
№ провадження 1-кп/646/1120/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду

в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 05.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Баку Республіки Азербайджан, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерки, заміжньої, яка зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

в скоєнні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Воєнний стан неодноразово продовжувався указами Президента України, в останній раз Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 23 липня 2024 року № 469/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб.

Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, представниками збройних сил та інших державних органів російської федерації створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації, зокрема на території Куп`янського району Харківської області.

В ході досудового розслідування встановлено, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та окупації території Куп`янського району Харківської області, тобто після 24.02.2022, у громадянки України ОСОБА_3 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на діяльність з державою - агресором російською федерацією, а саме - на добровільне зайняття посади, не пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно - господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

З цією метою, ОСОБА_3 27.06.2022, перебуваючи на території тимчасово окупованого с. Гусинка, Куп`янського району, Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раніше виниклий кримінальний протиправний умисел, добровільно зайняла посаду, не пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду т.зв. «исполняющего обязанности уборщика территорий Кондрашовского территориального отдела Временной Гражданской Администрации Купянского района Харьковской области», на яку була призначена наказом т.зв. «и.о. главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области» від 27.06.2022 №21/22.

Після чого, з 27.06.2022 по 06.09.2022, ОСОБА_3 , перебуваючи на вказаній посаді із визначеним за нею робочим місцем за адресою: АДРЕСА_2 , виконувала покладені на неї обов`язки, в тому числі займалася формуванням заяв від місцевих мешканців с. Гусинка Куп`янського району для подальшої виплати матеріальної допомоги від окупаційної влади рф у російських рублях.

Дії ОСОБА_3 , кваліфікуються за ч. 2 ст. 111-1 КК України, колабораційна діяльність, а саме: добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

ОСОБА_3 надала письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин, суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, з середньою спеціальною освітою, пенсіонерка, заміжня, за медичною допомогою не зверталась та на обліку у лікаря-психіатра у КНП «Куп`янське ТМО» Куп`янської міської ради Харківської області не перебуває, за медичною допомогою лікаря-нарколога не звертався, на обліку у лікаря -нарколога КНП «Куп`янське ТМО» Куп`янської міської ради Харківської області не перебуває, також на обліку Куп`янського районного сектору № 3 філії Державної установи « Центр пробації» в Харківській області станом на 19.03.2024 р. не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає її беззаперечне визнання винуватості та щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання винної, передбачених ст. 67 КК України,не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд бере до уваги правову позицію, сформульовану у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 344/16025/18, а саме, рішення суду про позбавлення права займатись певною діяльністю має бути чітко і ясно сформульовано в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатись забороненою діяльністю в будь-якій галузі або займатись такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.

Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості даного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин покарання, а також відомості про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима, заміжня, пенсіонерка, враховуючи умови її життя, на обліках не перебуває, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування,чи в органах, що надають публічні послуги в межах санкції ч. 2 ст. 111-1 КК України, що є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Дійшовши висновку про можливість не визначати додаткове факультативне покарання у вигляді конфіскації майна, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Згідно з ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Оскільки вказане покарання у виді конфіскації майна санкцією ч. 2 ст. 111-1 КК України встановлене як додаткове факультативне, суд дійшов висновку про можливість не застосовувати його відносно ОСОБА_3 , враховуючи беззаперечне визнання її провини, щире каяття, обставини справи та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні .

Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 369, 370, 373, 374, 377, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України і призначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування, чи в органах, що надають публічні послуги, без конфіскації майна.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні: документ з назвою «Трудовой договор № 62 от 27.06.2022 года» підписаний між « И.о. Главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской в лице и.о. Главы - ОСОБА_5 , действующего на оснований Указа от 27.06.2022 года № 21/22 с одной стороны, и гражданка Украины ОСОБА_3 , 10.06.1968 года рождения, паспорт серия 002288198, выдан 6345 от 07.09.2018, проживающая: АДРЕСА_1 , иминуемая в дальнейшем « ІНФОРМАЦІЯ_2 », с другой стороны, заключили настойящий договор о нижеследующем; із зазначенням: « Работник принимается на работу в качестве исполняющей обязанности уборщика территорий Кондрашовского территориального отдела Временной гражданской Администрации Купянского района Харковской области, на 2 арк. (мовою оригіналу);

- Документ з назвою «Трудовой договор №130 от 20.06.2022 года» підписаний між « И.о. Главы Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской в лице и.о. Главы - ОСОБА_6 , действующего на оснований Указа от 20.06.2022 года № 21/22 с одной стороны, и гражданка Украины ОСОБА_3 , 10.06.1968 года рождения, паспорт серия 002288198, выдан 6345 от 07.09.2018, проживающая: АДРЕСА_1 , иминуемая в дальнейшем « ІНФОРМАЦІЯ_2 », с другой стороны, заключили настойящий договор о нижеследующем; із зазначенням: « Работник принимается на работу в качестве исполняющей обязанности хоз.работника территорий Кондрашовского территориального отдела Временной гражданской Администрации Купянского района Харьковской области, на 2 арк. (мовою оригіналу);

- Документ з назвою «штатное расписание Кондрашовского сельского совета Купянского района Харьковской области по состоянию на 01.06.2022 года» на 4 арк., (мовою оригіналу);

??- Документ під назвою « Платежная ведомость на получение материальной помощи за июнь 2022 года по Кондрашовской ОТГ, на 2 арк. (мовою оригіналу);

??- Документ з назвою « Заработная плата за май 2022 года по Кондрашовской ОТГ на 4 арк., (мовою оригіналу), що знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000046 від 05.01.2024 - залишити в даних матеріалах кримінального провадження .

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1