Провадження № 1-кп/638/2121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника- адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000167 від 18 вересня 2024 року, стосовно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває вказане вище кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст. 369-2 КК України.

До обвинуваченої ОСОБА_5 , під час досудового слідства, обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу до 01.12. 2024 року.

Під час судового засідання 27 листопада 2024 року прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 та заміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що в ході обрання запобіжного заходу на досудовому слідстві, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування заміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання подальшим спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, перешкоджатимуть встановленню істини по справі, вказані ризики не зникли і на цей час та продовжують бути.

З клопотанням про заміну запобіжного заходу тримання під вартою на особисте зобов`язання звернувся захисник ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_5 інсулінозалежна, має хронічні захворювання, потребує продовження лікування, має стійкі соціальні зв`язки, працює, є військовослужбовицею, позитивно характеризується.

Під час розгляду клопотань прокурор наполягав на задоволенні клопотань заявлених ним, вказав, що ризики не зникли, як ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, уникнути від явок до суду, впливати на свідків. Прокурор зазначив, що ОСОБА_5 може отримати всю необхідну медичні допомогу і в умовах домашнього арешту. Тому стан здоров`я ОСОБА_5 не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання . Вказав на недоведеності клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 .

Обвинувачена просила задовольнити клопотання захисника.

Захисник просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та задовольнити клопотання про особисте зобов`язання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість , багатоепізодійна злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_5 , дії якої буди кваліфіковані за ч.3 ст. 369-2 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наразі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У якості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Зазначені факти, на думку судді, підтверджені, оскільки ОСОБА_5 хоча і обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, проте вказаний злочин свідчать про зухвале ігнорування ОСОБА_5 правопорядку, загально прийнятних норм поведінки, що свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, а також чинення перешкод кримінальному провадженню з метою уникнення покарання за вчинення злочину та можливості переховування від суду, в разі застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, а також про можливість впливати на свідків.

Захисником було надано докази, того що ОСОБА_5 має низку хронічних захворювань проте захисником та обвинуваченою не надано доказів, що зазначені захворювання можуть бути перешкодою для утримання її в умовах контролю за нею.

Аналізуючи наведене, а також дані про особу ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, а також не зможуть забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, тому у відношенні ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 - місцем офіційної реєстрації. Даних про підстави проживання за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_5 суду не надано. Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання прокурора про обрання адреси АДРЕСА_2 .

Окремо суд зазначає, що необхідно до ОСОБА_5 застосувати засіб електронного контролю, про який прокурор не зазначає у своєму клопотанні. Вказані обмеження забезпечать належний контроль за процесуальною поведінкою обвинуваченої ОСОБА_5 .

За цих же аргументів суд відмовляє у зміні запобіжного заходу ОСОБА_5 на особисте зобов`язання.

Зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою під час досудового розслідування в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановляє відповідні ухвали.

А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення під час судового розгляду кримінального провадження вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст. 368 КПК України.

Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_5 покладених на неї обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду; незаконно впливати на свідків, з урахуванням вказаних ризиків, сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винною у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, даних про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315,369,372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, заборонивши їй залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду строком на два місяці до 27 січня 2025 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу суду.

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині в задоволенні клопотання прокурора- відмовити.

Ухвалу направити для виконання за місцем проживання обвинуваченого - до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області

Орган поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на особисте зобов`язання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду в порядку передбаченому главою 18 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27.11.2024 року.

Суддя ОСОБА_1