Провадження №1-кс/369/2919/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001575 від 24.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001575 від 24.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Так, клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001575 від 24.09.2024 року обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2024 року приблизно о 22 годині 57 хвилин за адресою: Київська область, Бучанський р-н., м. Білогородка, на перехресті вул. Будівельної та А/Д Р-04 поблизу магазину «Сільпо», автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (освідуваний 1.44 проміле), виїжджаючи з другорядної дороги не виконавши вимогу знаку 2.1, та не надавши перевагу у русі виїхав на головну дорогу де в подальшому здійснив зіткнення з автомобілем марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (освідуваний тверезий), який рухався головною дорогою у напрямку с. Софіївська Борщагівка, разом із пасажиром ОСОБА_6 1985 року народження, внаслідок зіткнення автомобіль марки «Toyota Avensis» відкинуло на рекламний щит, та пасажир ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження, та госпіталізований каретою шмд до лікарні у м. Боярка.

Слідчим СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області з метою збереження майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні 24.09.2024 року в період часу з 00 год 10 хв по 01 год 40 хв проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, під час якого оглянуто автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 та зафіксовано сліди та пошкодження, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної події. В подальшому транспортні засоби було поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів, розташованого по АДРЕСА_1 .

Виходячи з того, що автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 , причетні до дорожньо-транспортної події та містять сліди вчинення кримінального правопорушення мають пошкоджені частини корпусу, а тому вказані транспортні засоби необхідно дослідити та встановити ряд питань: встановити технічну справність гальмівної системи та рульового керування транспортних засобів, тобто призначити інженерно-технічну експертизу за спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», також необхідно встановити місце зіткнення транспортних засобів, відповідно призначити інженерно-технічну експертизу за спеціалізацією «Транспортно-трасологічне дослідження», тому арешт зазначених транспортних засобів для кримінального провадження буде мати доказове значення. Без проведення експертиз із зазначеними транспортними засобами неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Вилучені транспортні засоби - автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 24.09.2024 року були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, а саме автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 , на яких збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , автомобіль марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Виходячи з того, що необхідно дослідити автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 , забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, прокурор просив накласти арешт на транспортні засоби, які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого по АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль марки ««Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони на розпорядження та відчуження даного майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби речові докази у кримінальному провадженні № 0001575 від 24.09.2024 року, які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль марки «Volkswagen Transporter» р.н. НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та автомобіль марки «Toyota Avensis» р.н. НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом накладення заборони на розпорядження та відчуження даного майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8