Справа № 545/3700/24
Провадження № 1-в/545/510/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України щодо засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , громадянку України, до арешту не офіційно працевлаштовану прибиральницею, незаміжню, з повною загальною середньою освітою.

Раніше судиму:

1) 20.06.2008 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

2) 21.07.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 29-60 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 09.06.2011 року умовно-достроково на невідбуту частину строку 1 рік 24 дні.

3) 21.06.2009 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 296 ч.1, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, штраф 8500 грн.

4)13.03.2012 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.10.2012 року вирок від 13.03.2012 року скасовано, справу направлено на новий розгляд. 20.03.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 15, 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 14.06.2013 року за відбуттям строку покарання.

5) 05.10.2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 15 ч.2, 185 ч2, 70 КК України до 4 місяців арешту.

6) 12.12.2018 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 місяців арешту. Звільнена 15.02.2018 року за відбуттям строку покарання.

7) 21.09.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 185 ч.2 КК України до 5 місяців арешту.

8) 24.09.2021 року Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.4 КК України до 6 місяців арешту.

9) 09.11.2021 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 15 ч.2, ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту. Звільнена 23.12.2021 року за відбуттям строку покарання.

10) 05.10.2022 Дніпровським районним судом м. Києва від 05.10.2022 за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 27.09.2022 року по 28.09.2022 року.

Засуджена вироком

05.07.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 15ч.2, ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, -

В С Т А Н О В И В

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України на засуджену ОСОБА_4 . У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

У судове засідання засуджена ОСОБА_4 та представник адміністрації не з`явилися, попередньо надавши заяву про розгляд подання без їхньої участі, подання підтримали та просили задовольнити.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання та особової справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та регулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, ст.51 КУпАП викладено в новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадання чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що вироком Дніпровського районного суд м. Києва від 05.10.2022 року ОСОБА_4 засуджена за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Як вбачається зі змісту вироку, засуджена вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, 31.01.2022 на суму 596 грн 72 коп, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2481 грн.).

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2023 року за ч.2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_4 засуджена до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.10.2022 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_4 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, в умовах воєнного стану, 01 березня 2023 року на суму 697 грн 25 коп, що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян(2684 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 по епізодах злочинної діяльності, які були кваліфіковані як крадіжка, завдала потерпілим матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироків суду у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засуджену на підставі ч.2 ст.74 КК України від призначеного судом покарання за вчинення кримінально-караних на момент ухвалення вироків крадіжок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України - задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2023 за ст. 15 ч.2, ч.4 ст.185,71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1