Провадження №1-кс/369/2869/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні - начальником Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002633 від 25 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження №0002633 від 25 липня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 липня 2024 року близько 17:30 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував в районі житлового масиву «Русанівка», де зустрівся з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та запропонував останній погуляти. На вказану пропозицію неповнолітня ОСОБА_8 погодилась так як напередодні ОСОБА_4 вчиняв психологічний тиск на останню, погрожуючи опублікувати в мережі інтернет відео сексуального характеру за участі останньої.

В подальшому, рухаючись на автомобілі марки «Mazda 3», днз. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_8 направились за адресою: АДРЕСА_1 , придбавши по дорозі продукти харчування та забравши речі з місця проживання ОСОБА_4 .

Близько 18:35 год., ОСОБА_4 разом з неповнолітньою ОСОБА_8 прибули за вищевказаною адресою та піднялись до помешкання. В подальшому, в період часу з 18 год. 35 хв. 24.07.2024 по 06 год. 35 хв. 25.07.2027 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , 24.07.2024 року близько 20 год. 30 хв., скориставшись тим, що залишився наодинці з неповнолітньою ОСОБА_8 почав приставати до останньої, намагаючись зняти з неї одяг. В подальшому, ОСОБА_4 , долаючи фізичний опір неповнолітньої ОСОБА_8 , почав знімати з неї одяг, після чого, знявши свій одяг, здійснив вагінальне, анальне та оральне проникнення в тіло останньої з використанням своїх геніталій проти її волі та всупереч її бажанню.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, які виразилися у зґвалтуванні неповнолітньої особи, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України.

25.07.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого старшим технологом «Київський вітамінний завод», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

26.07.2024 у порядку, передбаченому статтями 276-278 КПК України ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

27 липня 2024 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 30 днів з моменту його затримання, тобто 23.08.2024 року (включно), з альтернативою визначення застави у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

07 серпня 2024 року постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 визначено підслідність у кримінальному провадженні №0002633 від 25.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України за Фастівським РУП ГУНП в Київській області.

21 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 36 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто 25.09.2024 року (включно), з альтернативою визначення застави у розмірі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень.

Підозра ОСОБА_4 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 від 25.07.2024; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 25.07.2024 року; протоколом огляду місця події від 25.07.2024 року; протоколом обшуку від 25.07.2024 року; протоколом обшуку від 25.07.2024 року; протоколом обшуку від 25.07.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 26.07.2024 року; речовими доказами у кримінальному провадженні, іншими доказами в їх сукупності.

23.09.2024 року постановою керівника Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0002633 від 25.07.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України до трьох місяців, та визначено новий строк досудового розслідування до 26.10.2024 включно.

Передбачений ст. 219 КПК України двомісячний строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчується 26.09.2024 року, однак завершити досудове розслідування до вказаної дати не вбачається за можливе через складність провадження, необхідності в завершенні проведення судово-медичних експертиз, в завершені ком`ютерно-технічної експертизи, які на даний час не виконані експертом, виконати інші процесуальні дії, спрямовані на завершення досудового розслідування.

На даний час виникла необхідність у продовженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який належним чином забезпечує процесуальну поведінку останнього.

Так, відповідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 , будучи раніше не судимим, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.152 КК України, яке за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Беручи до уваги те, що на даний час існують ризики, а саме:

- п. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ним вчинено особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років;

- п. 3 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі буде незаконно впливати на неповнолітню потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки обізнаний про місця проживання останньої, з метою схилити її до дачі не правдивих показів у судовому засіданні.

У свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та (або) суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Беручи до уваги те, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 спливає, а останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати і є реальними, підстав для скасування чи зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який немає, тому просив суд дане клопотання задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого старшим технологом «Київський вітамінний завод» зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі. Стверджував про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, які продовжують існувати та не зменшились, строк досудового розслідування не завершився.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 заперечили проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та просили його змінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. При цьому, сторона захисту зазначила, що підозра є необґрунтованою та долучила суду докази, в підтвердження наявності міцних соціальних зав`язків, а саме докази які свідчать про те, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та проживання, за вказаною адресою проживає з батьками, має на утриманні батька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є інвалідом ІІ групи, до затримання, офіційно працював та отримував дохід, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, яка має вади здоров`я, сплачує аліменти, бере активну участь у вихованні дитини, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, є колишнім військовослужбовцем.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання прокурора та просив змінити йому раніше обраний запобіжний захід на більш м`який, а саме домашній арешт в нічний час доби. При цьому, зазначив, що раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, за вказаною адресою проживає з батьками, має на утриманні батька ОСОБА_4 , який є інвалідом ІІ групи, до затримання офіційно працював та отримував дохід, розлучений, має на утриманні малолітню дитину, яка має вади здоров`я, сплачує аліменти, бере активну участь у вихованні дитини, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно, є колишнім військовослужбовцем.

Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 на більш м`який та просив не визначати заставу.

Суд, вивчивши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, додані до нього документи, а також клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт в нічний час доби, заслухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може:

-переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на свідків.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, та покарання за якій становить від 7 до 12 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний не має на утриманні неповнолітніх дітей, неодружений, тобто немає таких стійких соціальних зв`язків, які б втримали його від зміни місця проживання з метою переховування.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 КПК України, такі як: п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України провина підозрюваного у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами; п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років позбавлення волі; п. 3 ч. 1 ст. 178 КПК України вік та стан здоров`я підозрюваного, який не є неповнолітнім чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє перебувати в умовах слідчого ізолятору); п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України - соціальні зв`язки, розлучений, має на утриманні малолтіню дитину та батька інваліда; п. 7 ч. ст. 178 КПК України - майновий стан; п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України; п. 12 ч.1 ст. 178 КПК України - ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного на день ухвалення судового рішення.

Окрім того, тяжкість покарання є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду при обранні запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя вважає реальними ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладені обставини та встановлену слідчим суддею ступінь ризиків та характеризуючи обставин, ОСОБА_4 , необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків та, в даному конкретному випадку, відповідає інтересам суспільства. При цьому, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам, у тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, на думку слідчого судді є недостатніми для запобігання зазначеним ризикам з урахуванням ступеня встановлених ризиків та характеризуючих матеріалів стосовно підозрюваного у цій конуретній справі.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.

На підставі викладеного, враховуючи дані щодо особи підозрюваного на підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вбачає підстави для продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , буде недостатнім для запобігання ризикам, які наведені слідчим і прокурором.

Поряд з цим, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що підозрюваному раніше визначався альтернативний запобіжний захід -застава у відповідному розмірі, а відтак дотримуючись загальних засад щодо зменшення обсягу процесуальних прав підозрюваного (погіршення його правового становища в частині позбавлення можливості перебування в рамках альтернативного запобіжного заходу), суд вважає за необхідне визначити зазначений альтернативний запобіжний захід.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати становленню істини у кримінальному провадженні.

Одночасно для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , з урахуванням його особи, матеріального стану та інших обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, у співставленні з існуючими ризиками, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наразі саме такий розмір застави, суд вважає достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 на більш м`який, а саме домашній арешт в нічний час доби, як того просила сторона захисту, станом на день ухвалення рішення, суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про зміну підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відмовити.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, працюючого старшим технологом «Київський вітамінний завод», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» за адресою: АДРЕСА_3 , строком на 34 (тридцять чотири) дня, в межах строків досудового розслідування, тобто до 26 жовтня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Отримувач ТУ ДСА України в Київській області, код отримувача (код ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача: Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA0018661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на зазначений рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, якщо відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання даного підозрюваного під вартою, та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Києво-Святошинського районного суду Київської області.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатись з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись з неповнолітньою потерпілою, законним представником потерпілої та свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1