єдиний унікальний номер справи 531/897/23
номер провадження 1-кп/531/24/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, працюючого столяром в КП «Карлівка Новатор», військовозобов`язаного, не депутата, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 А обвинувачується в наступному.

13 березня 2023 року до чергової частини ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшли матеріали про ухилення від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України воєнного стану, згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану» №64/2022 від 24 лютого 2022 року та Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року, №259/2022 від 18 квітня 2022 року, №341/2022 від 17 травня 2022 року, №573/2022 від 17 серпня 2022 року, №757/2022 від 17 листопада 2022 року, а також про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони на підставі Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 24 лютого 2022 року «Про введення в дію плану оборони України та Зведеного плану територіальної оборони України» №70/2022 від 24 лютого 2022 року, пройшов огляд на ступінь придатності до військової служби військово-лікарською комісією КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича», рішенням вказаної ВЛК визнаний придатним до проходження військової служби, про що, відповідно до наказу Міністерства Оборони України «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14 серпня 2008 року (в редакції від 16 квітня 2021 року), видано відповідний акт обстеження та медичного огляду від 23 лютого 2023 року.

У ході здійснення оповіщення групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 23 лютого 2023 року, військовозобов`язаний ОСОБА_4 від вручення повістки відмовився, про що було складено Акт про відмову в отриманні повістки, де було зазначено, що він призваний до складу команди НОМЕР_1 та наказано прибути 02 березня 2023 року о 15 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки на військову службу в Збройні Сили України по мобілізації, оголошеної Указом Президента України №65/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року.

ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим працівниками вищевказаного центру комплектування та соціальної підтримки про призов на військову службу під час загальної мобілізації, а також про наслідки відмови бути призваним та проходити військову службу під час мобілізації, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-ХІІ, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, являючись придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи згідно ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши у визначений час до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 , для відправки у команді НОМЕР_1 з метою проходження військової служби за мобілізацією.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнав частково та пояснив, що повістку йому не вручали, а лише повідомляли усно.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснила, що вона працює головним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 . У її обов`язки входить приймання відвідувачів, уточнення даних. Станом на лютий-березень 2023 року оформляла направлення на ВЛК. Чи до ВЛК, чи після, точно не пам`ятає, прийшов ОСОБА_4 та відмовився від отримання повістки в присутності свідків і сказав, що прийде сам на наступний день. В цей час були присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Чи був присутній ОСОБА_10 не пам`ятає. Був складений відповідний акт відмови від отримання повістки, який свідок також підписувала. На наступний день ОСОБА_4 не з`явився. При врученні особі повістки, їй роз`яснюється що це за повістка. Вручає повістки уповноважена особа за функційними обов`язками. Хто на той час вручав повістку ОСОБА_4 не пам`ятає. Чи пояснював ОСОБА_4 причину відмови не пам`ятає. Чи були інші громадяни в той час в приміщення відділення не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що вона до липня 2023 року працювала провідним спеціалістом відділу обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 . Займалася прийомом громадян щодо уточнення облікових даних та виписувала повістки. За час її роботи було кілька фактів відмови осіб від отримання повісток. ЇЇ залучали до складання відповідних актів. Така ж ситуація була і з ОСОБА_4 . Свідок підписувала акт відмови. Він пообіцяв прийти на наступний день о 15 годині, але не прийшов. Під час складання акту були присутні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Всі події відбувалися в одному кабінеті. Які обвинувачений давав пояснення не пам`ятає. Поважних причин, на думку свідка, останній не повідомляв. Чи зазначалися у акті причини відмови не пам`ятає. Акт відмови зачитувався у присутності всіх.

Після допиту зазначених свідків прокурор запропонував змінити порядок дослідження доказів, проти чого не заперечувала сторона захисту.

Вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, державне обвинувачення підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000140 від 13 березня 2023 року;

-повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 від 10 березня 2023 року;

-листом Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 від 11 лютого 2023 року;

-листом Т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 від 20 лютого 2023 року;

-копією та оригіналом рапорту старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 від 02 березня 2023 року;

-копією та оригіналом Акту про відмову ОСОБА_4 в отриманні повістки від 23 лютого 2023 року;

-копією та оригіналом повістки на відправку на ім`я ОСОБА_4 від 23 лютого 2023 року;

-копією та оригіналом карти обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 від 23 лютого 2023 року;

-оригіналом Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 №4/692;

-довідкою КНП «Карлівський центр первинної медико-санітарної допомоги» №01-18/141 від 04 квітня 2023 року;

-довідкою КНП «Карлівська лікарня ім. Л.В. Радевича» №177 від 04 квітня 2023 року;

-довідкою КП «Карлівка Новатор» №109 від 23 березня 2023 року.

Після допиту вище вказаних свідків та дослідження письмових доказів, ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі.

На допиті інших свідків ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не наполягали.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше в силу ст. 89 КК України не судимий; посередню характеристику за місцем проживання.

Згідно з висновком досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 02 червня 2023 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній. Дослідження інформації, що характеризує особу за місцем його проживання/навчання/роботи, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його імовірну небезпеку для суспільства, свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції ст. 336 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. Застосувавши ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В зв`язку з тим, що на досудовому слідстві відносно ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Речові докази оригінал рапорту старшого офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 від 02 березня 2023 року; оригінал Акту про відмову ОСОБА_4 в отриманні повістки від 23 лютого 2023 року; оригінал повістки на відправку на ім`я ОСОБА_4 від 23 лютого 2023 року; оригінал карти обстеження та медичного огляду ОСОБА_4 від 23 лютого 2023 року; оригінал Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_4 №4/692, повернути до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя