Справа № 561/1087/24
Провадження № 1-в/561/44/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

провідний інспектор

центру пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Зарічне подання про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000052,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року провідний інспектор Вараського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 , звернулася до суду з поданням, суть якого зводиться до звільнення ОСОБА_5 , від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією діяння.

В судовому засіданні представник органу з питань пробації, прокурор та засуджений просили подання задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2024 року ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 190та ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки;

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 (Два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк тривалістю 1 (Один) рік, з покладенням обов`язків, визначених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набрав законної сили 30 серпня 2024 року та цього ж дня звернений до виконання.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку видно, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_5 , вчиняв в період часу з 24 травня по 03 червня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028,00 грн, відповідно 50 відсотків від його розміру (соціальна пільга) становили 1514,00 грн.

З огляду на указані норми, на момент вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України становив 3028,00 грн (1514 * 2 = 3028).

Як убачається з вироку вартість викраденого майна складає 2500,00 грн, тобто не перевищує 3028,00 грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Ураховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_5 майна становила 2500,00 грн, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028,00 грн, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

Керуючись п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 2 ст. 539 КПК України

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2024 року у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області.

Суддя: ОСОБА_1