УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2024 Справа №607/703/24 Провадження №1-кп/607/84/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0002678, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Першотравневе, Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого на посаді водія у ФОП «Ракочий», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше несудженого, про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

встановив:

15.11.2023 року, близько 16:30 год., водій ОСОБА_4 , керуючи маршрутним автобусом марки «ЗАЗ І-VAN А07А1» р.н. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за міським маршрутом № 15, рухаючись по проїзній частині вул. Мазепи м. Тернопіль, в напрямку вул. Бережанська.

В цей же час, на зупинці громадського транспорту «вул. Мазепи», що розташована по вул. Мазепи м. Тернопіль, перебувала ОСОБА_5 , яка очікувала маршрутне таксі.

При наближенні до зупинки громадського транспорту «вул. Мазепи», водій ОСОБА_4 зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу та повністю зупинив автобус в межах посадкового майданчика вищезгаданої зупинки громадського транспорту. Після цього в салон маршрутного автобуса увійшла ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_4 діючи в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасника руху», не переконався в безпеці своїх дій, не надав можливість пасажиру ОСОБА_5 зайняти належне сидяче місце, а різко розпочав рух в сторону вул. Бережанська від`їжджаючи від зупинки громадського транспорту, під час чого пасажирка ОСОБА_5 не втримала рівновагу та впала на підлогу маршрутного транспорту.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка ОСОБА_5 отримала травму у вигляді закритого перелому основи 4-ої і проксимального метаепіфізу (верхнього кінця) 5-ої п`ясткових кісток правої кисті, які у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень - п.п. 2.2.1 і 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п. 10.1 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілій ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням, згідно якого просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням та просить закрити дане кримінальне провадження. У заяві потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. Просить розглядати дану заяву без її участі, оскільки вона перебуває за межами території України.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він відшкодував потерпілій заподіяну шкоду і вони примирилися. Просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 пояснив, що не заперечує щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження стосовно нього.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В контексті ст.12 КК України суспільно небезпечне діяння вчинене з необережності передбачене ч.1 ст.286 КК України відноситься до кримінальних правопорушень невеликої тяжкості.

Зі змісту заяви потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що вона примирилась з обвинуваченим ОСОБА_4 , будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. В обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого кримінального правопорушення вчиненого з необережності, обтяжуючих обставин покарання немає. Із змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

За таких обставин клопотання потерпілої ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням і закриття кримінального провадження підлягає до задоволення.

В обвинувальному акті зазначені процесуальні витрати, які необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах цього кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року (ЄУНСС №607/22795/23) на транспортний засіб марки ЗАЗ І-VAN А07А1» р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , необхідно скасувати.

Згідно з ст.100 КПК України речовий доказ автомобіль марки «Peugeot Boxer» р.н. НОМЕР_3 , необхідно повернути власнику (законному володільцю).

Керуючись статтями 12, 44, 46 КК України, статтями 284, 285, 286, 288, 314, 392, 395 КПК України, суд, -

постановив:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 , кримінальне провадження стосовно нього закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави Україна 5679 (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок витрат на залучення експерта.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 листопада 2023 року (ЄУНСС №607/22795/23) на транспортний засіб марки ЗАЗ І-VAN А07А1» р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Речовий доказ: транспортний засіб марки ЗАЗ І-VAN А07А1» р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1