ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1327/24 Справа № 203/3207/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , у інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подану на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2024 року, якою щодо підозрюваного за ч.4 ст.408 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Врублівка Романівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, маючого цивільну дружину: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб, маючого середню спеціальну освіту, військовослужбовця за контрактом, гранатометник першого мотопіхотного спеціалізованого взводу першої мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимого, останній раз 01.10.2019 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.05.2024 року звільненого умовно-достроково від відбування покарання у виді обмеження волі для проходження військової служби за контрактом за вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 01.10.2019 року на 03 роки 08 місяців 16 днів,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 серпня 2024 року включно, без визначення застави, -

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2024 рокуклопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 задоволено та застосовано щодо підозрюваного за ч.4 ст.408 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 серпня 2024 року включно, без визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 червня 2024 року солдат ОСОБА_8 , якого відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 74-РС від 30.05.2024 року (по особовому складу), солдата ОСОБА_8 призначено на посаду гранатометника першого мотопіхотного спеціалізованого відділення першого мотопіхотного спеціалізованого взводу першої мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , без відповідних дозволів командирів та без поважних причин, самовільно залишив тимчасове розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, був незаконно відсутній на службі до 21 червня 2024 року.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_8 , які виразились у дезертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою. Крім того, у судовому засіданні прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував відомості про особу підозрюваного, а саме його вік та стан здоров`я (відсутність хронічних захворювань), відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а також наявність судимостей у підозрюваного раніше.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчим суддею, при розгляді заявленого слідчим клопотання про застосування щодо його підзахисного найсуворішого виду запобіжного заходу не надано належної оцінки обставинам вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_8 .. Так, метою залишення ОСОБА_8 військової частини було не ухилення від військової служби, а укладення шлюбу з ОСОБА_9 , з якою останній довгий ас перебуває у цивільному шлюбі. Захисник зазначає, що дії його підзахисного були вимушеними та спровокованими командуванням військової частини, яке не надавало ОСОБА_8 відпустки для вирішення питань особистого характеру.

Також, слідчим суддею не надано належної оцінки ставленню підозрюваного ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, критичну оцінку своїх дій та бажанню нести справедливу відповідальність за вчинене, бажанню продовжити військову службу.

Захисник звертає увагу на чисельні порушення у документах, доданих до клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу. Так, у довідці про звільнення ОСОБА_8 зазначена невірна кількість судимостей, наявних у останнього. Інші документи містять різний номер військової частини, у якій проходив службу ОСОБА_8 , а також різні місця дислокації даної військової частини.

Захисник наголошує, що ОСОБА_8 не має жодного наміру переховуватись від слідства та суду, впливати на свідків, знищувати речі або документи та вчиняти інші кримінальні правопорушення, а лише бажає продовжити військову службу. Сам ОСОБА_8 повною мірою визнає свою провину, щиро розкаюється у вчиненому, співпрацює зі слідством та активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення.

Звертає увагу, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_8 різко погіршився після його затримання, оскільки ОСОБА_8 перебуває у передінсультному стані, вкрай погано розмовляє, не може самостійно рухатись, відчуває постійні головні болі та потребує постійного догляду. Такий стан здоров`я підозрюваного унеможливлює його тримання під вартою.

Крім того, слідчим та прокурором у поданому клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а слідчим суддею в оскаржуваному судовому рішенні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги сторони захисту у повному обсязі та просили її задовольнити;

- прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими суду матеріалами справи ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або свідчили б про не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою або невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_11 статті позбавлення волі стоком від п`яти до дванадцяти років, що відповідно до положень ч.5 ст.12 КК України свідчить про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України є особливо тяжким.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує, ведення в Україні воєнного стану через агресію Російської Федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого наполягає захисник.

Крім того апеляційний суд погоджується з існуванням ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені всі докази, які можуть підтвердити причетність ОСОБА_11 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а отже ОСОБА_11 безпосередньо, або через інших осіб, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні. В разі здійснення на них впливу з боку підозрюваного ОСОБА_11 останні можуть змінити свої покази, чим ввести орган досудового розслідування в оману та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Апеляційний суд наголошує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Таким чином, ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні ще не завершено, що вказує на те, що свідки у справі не допитані у судовому засіданні, а тому підозрюваний ОСОБА_11 може здійснювати на них незаконний вплив, шляхом вмовлянь або погроз, з метою зміни їх показів задля уникнення кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні також доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого вчинити нове кримінальне правопорушення, або продовжити вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки останнім було вчинено особливо тяжке кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану в України.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника в частині можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_11 апеляційний суд звертає увагу, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду або вчинення іншого кримінального правопорушення.

Не спростовують правильності висновків суду й відомості про особу підозрюваного, який за словами сторони захисту має певні соціальні зв`язки та має місце реєстрації, оскільки зазначені обставини існували і на момент вчинення інкримінованого йому злочину, однак не стали тими стримуючими факторами, які б могли запобігти їх вчиненню.

Щодо посилання захисника ОСОБА_7 на те, що загальний стан здоров`я його підзахисного значно погіршився, то відомості про неможливість утримання ОСОБА_8 в умовах гауптвахти за станом здоров`я - відсутні, не було долучено таких стороною захисту і до апеляційної скарги.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 23 червня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч.4 ст.408 КК України ОСОБА_8 строком на 60 днів, тобто до 19 серпня 2024 року включно без визначення застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4