Дата документу 08.07.2024 Справа № 333/3983/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3983/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/455/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 липня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_7 строком на 30 діб.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за наступних обставинах.

В період ночі з 22 на 23 квітня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_11 , маючи прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, застосовуючи предмет, який має колюче - ріжучі властивості, наніс ним не менше п`яти ударів в область тулуба потерпілої ОСОБА_11 , внаслідок чого спричинив останній згідно лікарського свідоцтва №2406 від 26 квітня 2024 року одиночне сліпе колото - різане поранення правої сідничної ділянки з ушкодженням кровоносних судин тазу, від яких остання померла на місці.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілої, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25 квітня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000601 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 5-6).

25 квітня 2024 року о 20 год. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26 квітня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 70-72).

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27 квітня 2024 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 червня 2024 року (а.с. 76-77).

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя від 17 червня 2024 року строк досудового слідства у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 26 липня 2024 року (а.с. 98-100).

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає, що висновки слідчого судді про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання не відповідають фактичним обставинам справи, судове рішення є незаконним та необґрунтованим.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що викладені у клопотанні обґрунтування наявності ризиків не відповідають дійсності, в матеріалах, які були додані до клопотання, відсутні докази існування зазначених ризиків, що прямо суперечить вимогам ч. 1 ст. 184 КПК України.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення у нічний час із носінням засобу електронного контролю, достатньою мірою буде забезпечувати виконання підозрюваним покладених на нього судом обов`язків.

Зазначає, що ОСОБА_7 є особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має міцні соціальні зв`язки, а також наявність адреси, за якою можливо виконувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, має проблеми зі здоров`ям, є пенсіонером.

Звертає увагу на те, що перебуваючи під домашнім арештом із забороною залишати житлове приміщення цілодобово із застосуванням засобу електронного контролю, ОСОБА_7 буде позбавлений можливості впливати на свідків та потерпілих, а також переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того вказує, що в матеріалах кримінального провадження наявний лише один документ, який можливо сприймати як такий, що підтверджує можливу причетність ОСОБА_7 - допит свідка ОСОБА_12 , проте її показання є непослідовними та суперечливими.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано пояснення свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які повідомили, що 23 квітня 2024 року, тобто наступного дня після смерті, ОСОБА_11 відвідувала супермаркет АТБ, що розташований неподалік, проте, стороною обвинувачення не отримано відеозапису з камер відеоспостереження вказаного супермаркету, який би спростував відомості, надані свідком ОСОБА_12 .

Просить скасувати ухвалу та застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житлове приміщення цілодобово із застосуванням електронного засобу контролю та покладенням відповідних обов`язків за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 підтримав подану ним апеляційну скаргу та вказав, що підозрюваний, померла ОСОБА_11 та ОСОБА_12 разом вживали спиртні напої, після чого ОСОБА_11 померла, свідок ОСОБА_12 дає суперечливі покази. Є свідки, які стверджують, що потерпіла на наступний день після смерті заходила до магазину АТБ-Маркет, при цьому експертиза свідчить, що ОСОБА_11 померла на день пізніше. Зазначив, що син підозрюваного може забезпечити виконання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_9 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Вважав, що підозра, пред`явлена ОСОБА_7 , є необґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку своїх захисників.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що докази, які надані стороною захисту можуть призвести до уточнення пред`явленої ОСОБА_7 підозри щодо часу вчинення ним злочину, але не спростовують підозру в цілому. Зазначив, що ризики у даному кримінальному провадженні продовжують існувати.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисників та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і яке може бути задоволено при умові, що заявлений ризик, який став обґрунтуванням обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є вагомі обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З огляду на ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Таким чином, у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування такого запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, заявлені слідчим ризики продовжують існувати та не зменшилися до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного відносно нього запобіжного заходу.

З вказаними висновками слідчого судді, колегія суддів повністю погоджується, оскільки перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів провадження встановлено, що необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 підтверджена.

Так, строк дії запобіжного заходу закінчується 23 червня 2024 року, проте у кримінальному провадженні не були виконані всі необхідні слідчі дії, а саме, необхідно: долучити висновок первинної амбулаторної судової психіатричної експертизи; долучити висновки судових імунологічних та цитологічних експертиз; допитати за клопотанням захисника в порядку ст. 220 КПК України ряд свідків, які можуть володіти корисною для слідства інформацією, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; призначити судову медико - криміналістичну експертизу з метою встановлення знаряддя вчинення злочину та механізму нанесення тілесних ушкоджень та долучити висновок за вказаною експертизою; звернутися до суду з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів з метою зняття інформації з каналів операторів мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», після отримання провести виїмку вказаної інформації у м. Київ; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких може виникнути необхідність в ході досудового розслідування.

В апеляційній скарзі необхідність проведення зазначених слідчих дій не заперечуються.

З приводу доводів сторони захисту, які зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_7 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, то всупереч твердженням сторони захисту, перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею вірно з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, такими даними, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 , у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є:

- протокол огляду місця події від 25 квітня 2024 року (а.с. 12-26);

- висновок експерта №2406 від 29 травня 2024 року (а.с. 27-32);

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 25 квітня 2024 року, з якого убачається, що вона, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 разом вживали спиртні напої за адресою місця проживання підозрюваного. Після того, як їй стало погано, вона пішла відпочити, потім, як вона прокинулась, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 вдома не було, через деякий час вона побачила, що повернувся ОСОБА_7 , який не реагував на неї, коли вона його кликала, та відразу побіг до ванної кімнати, він повернувся з голим торсом. Після того, як ОСОБА_7 був у ванній кімнаті приблизно 15 хв., він зайшов до кімнати, де лежала свідок та попросив її не розповідати про те, що він знаходився з ОСОБА_11 , а був зі свідком всю ніч. Через деякий час вони вдвох зайшли до квартири ОСОБА_11 , яка мешкала на одній площадці з ОСОБА_7 та вона побачила безлад на ліжку, на покривалі були краплі крові та лужу крові, яка розташована біля дверей до ванної кімнати, в яку вступив ОСОБА_7 . Після чого, вона побачила ОСОБА_11 , яка лежала між туалетом та ванною кімнатою обличчям вниз до підлоги. На ОСОБА_11 була тільки футболка з коротким рукавом, більше із одягу нічого не було, ОСОБА_11 була вся в крові, біля неї було багато ганчірок та рушників також в крові. Через деякий час ОСОБА_7 їй сказав, що він кудись вдарив ОСОБА_11 . Коли вона пішла, а ОСОБА_7 залишився вдома у ОСОБА_11 , свідок вважала, що він як сусід викличе швидку допомогу. Після того, як свідок зайшла до себе додому, їй зателефонував ОСОБА_7 та просив нікому не розповідати, що він був у ОСОБА_11 25 квітня 2024 року їй знову зателефонував ОСОБА_7 з проханням з ним зустрітися. Під час зустрічі з ОСОБА_7 , останній просив свідка нічого нікому не розповідати про вказані події. Також свідок вказала, що коли вона прокинулась у ОСОБА_7 вдома та побачила, що нікого немає, та після того, як повернувся ОСОБА_7 , на її запитання він відповів, що всю ніч був у ОСОБА_11 (а.с. 36-41);

- довідка щодо результатів опитування, проведеного з метою перевірки достовірності показів ОСОБА_7 , з використанням комп`ютерного поліграфа «Рубікон П02», із висновків якої випливає, що виявлені стійкі, виражені психофізіологічні реакції, які можуть свідчити про те, що ОСОБА_7 , з ймовірно володіє прихованою винною інформацією щодо викривлення наданих ним раніше показів в частині вчинення безпосередньо ним умисних дій щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 , а саме, знає, де він перебував в момент вчинення злочину, за допомогою чого конкретно вчинено злочин, які саме дії вчинив злочинець для приховування слідів вчиненого злочину та відвернення від себе підозри, коли саме йому стало відомо про смерть потерпілої, а також скільки всього осіб перебувало до моменту вчинення злочину, в момент його вчинення, а також після вчинення кримінального правопорушення (а.с. 58-68);

- довідка щодо результатів опитування, проведеного з метою перевірки достовірності показів ОСОБА_12 , з використанням комп`ютерного поліграфа «Рубікон П02», з якої випливає, що свідчення ОСОБА_12 є достовірними (а.с. 86-94).

Отже, в даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 , з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підтверджується вищевказаними доказами.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відтак, стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час застосування запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, є актуальним і ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, який супроводжується тим, що як випливає із протоколу допиту ОСОБА_12 , підозрюваний вже здійснював на неї певний вплив шляхом прохань не повідомляти про обставини, які їй відомі, зокрема, те, що в день смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_7 знаходився з померлою. Вказані дії з боку підозрюваного свідчать про те, що у майбутньому, він також може вчинити незаконний вплив на свідка ОСОБА_12 з метою схилити її не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Таким чином, оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою відносно останнього.

Також, при розгляді клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст.199 КПК України досліджені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий суддя ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

При цьому, для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких було перевірено.

З урахуванням особи підозрюваного, стану його здоров`я, наявності обґрунтованої підозри, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились з часу застосування запобіжного заходу, беручи до уваги те, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, колегія суддів, не знайшла підстав для зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, як того вимагав апелянт.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки, є пенсіонером, на даний час не можуть бути єдиною підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.

Щодо посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного ОСОБА_7 проблем зі здоров`ям, то в матеріалах клопотання не міститься жодного доказу, який б свідчив про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою за станом його здоров`я.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 199, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 червня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 липня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4