ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2973/24 Справа № 204/6945/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000274 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Підгаврилівка Покровського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці; на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; на підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідно до мотивувальної частини вироку судом встановлено обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 - щире каяття; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено, враховуючи наведене, суд при призначенні обвинуваченому покарання мав керуватися вимогами ст.69-1 КК України.

Проте суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, що перевищує 2/3 максимального строку.

За вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, 06.07.2024 року ОСОБА_9 приблизно о 18.40 годин знаходився в приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з його сусідом ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязності до ОСОБА_10 , наблизився до потерпілого, стоячи навпроти і тримаючи лівою рукою кухонний ніж, наніс один удар лезом ножа в область правої ноги верхньої частини стегна потерпілого.

В результаті протиправних дій ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення правого стегна, яке розпочинається раною по зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині (на відстані 60 см вгору від підошовної поверхні стоп), далі переходить в раньовий канал, який йде справа наліво, з ушкодженням по ходу якого: шкіри, підшкірно-жирової клітковини, фасції та на глибині 6-7 см сліпо закінчується в м`яких тканинах, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне провадження розглянуто на підставі ст. 382 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, захисника, який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, суд призначає покарання, зокрема, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Статтею 69-1 КК України, що міститься у цій частині вказаного Кодексу, встановлено, що за наявності передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 цього ж Кодексу обставин, які пом`якшують покарання (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди), відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Із мотивувальної частини вироку вбачається, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_9 обставиною, яка пом`якшує його покарання визнано - щире каяття, також судом враховано, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні нікого не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, крім того, обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Також відповідно до обвинувального акта матеріальну шкоду кримінальним проступком не завдано, цивільний позов не пред`являвся.

Отже, за вказаних обставин суд першої інстанції мав призначити покарання ОСОБА_9 з дотриманням положень ст. 69-1 КК України, однак цього зроблено не було, адже покарання за ч.2 ст.125 КК України судом призначено у виді обмеження волі строком на 2 роки, тобто максимальний строк, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Тому, з урахуванням вимог апеляційної скарги прокурора, покарання ОСОБА_9 за ч.2 ст.125 КК України має бути знижено на підставі ст. 69-1 КК України до 1 року 4 місяців обмеження волі та призначено покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає зміні, згідно із п. 4 ч. 1 ст.409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що вплинуло на призначення більш суворого покарання, ніж це передбачено КК України, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2024 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4