В И Р О К

Іменем України

Справа №377/762/24

Провадження №1-кп/377/56/24

18 листопада 2024 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000025 від 12 серпня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. МГА Ленінградської області Російської Федерації, громадянина України, який не одружений, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 310, Кримінального кодексу України, та кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, яке визнано судом доведеним, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану за таких обставин.

Указом Президента України № 64/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжений Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, від 05.02.2024 №49/2024, від 06.05.2024 №271/2024.

10 серпня 2024 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 , розуміючи, що на території України введено воєнний стан, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, поблизу під`їзду № 1 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав жіночу сумку, в якій знаходився мобільний телефон марки «OPPO Reno7», модель СРН2363, в корпусі помаранчевого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 6 367 гривень 50 копійок, та грошові кошти в сумі 200 гривень (дві купюри номіналом по 100 гривень), що належать ОСОБА_6 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6 567 гривень 50 копійок.

Залишив після цього місце вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Відповідальність ОСОБА_4 за цей злочин передбачена частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

Також ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, яке визнано судом доведеним, у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості понад п`ятдесят рослин за таких обставин.

Навесні 2024 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою незаконного посіву та вирощування рослин конопель до стану їх дозрівання для власного споживання, в теплиці, що розташована на присадибній ділянці, висадив у ґрунт насіння конопель, які він придбав у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці.

У подальшому, в період з весни 2024 року до 12 серпня 2024 року, ОСОБА_4 на вказаній присадибній ділянці, після сходів насіння, вирощував ці рослини з метою доведення їх до стадії дозрівання, а саме поливав, розпушував ґрунт, в результаті чого незаконно виростив п`ятдесят дві рослини конопель.

12 серпня 2024 року в період часу з 17 години 00 хвилин до 19 години 10 хвилин сектором дізнання відділення поліції №2 Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проведено огляд на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено п`ятдесят дві рослини, які згідно із Списком № 3 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, є рослинами роду коноплі, що належать до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей, які ОСОБА_4 вирощував для власних потреб.

Відповідальність за цей злочин передбачена частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України за ознаками незаконного посіву або незаконного вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Крім того, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, яке визнано судом доведеним, у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту за таких обставин.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 (далі по тексту Перелік), в тому числі канабісу, включеного до Таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15,19, 20 цього Закону, а саме: діяльність з культивування рослин, включених до Таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії ( стаття 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності ( стаття 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових і навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії ( стаття 20 Закону).

Однак, в серпні 2024 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , всупереч вказаним вимогам Закону, зірвав фрагменти рослини коноплі, які росли на території його домоволодіння, та в подальшому переніс їх до будинку АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив, тобто незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.

12 серпня 2024 року в ході проведення санкціонованого огляду домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку та у дворі, було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину 135,54 г, який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України « Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.

Відповідальність за цей кримінальний проступок передбачена частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України за ознаками незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Позиції учасників кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний в судовому засіданні, свою вину визнав повністю, погодився зі всіма фактичними обставинами кримінального провадження. Суду показав, що в серпні 2024 року, точної дати та часу не пам`ятає, біля будинку №7 Поліського ( Московського) кварталу м. Славутича він побачив жіночу сумку чорного кольору із ремінцем у вигляді ланцюжка золотистого кольору, яка висіла на дереві, та забрав її собі. У сумці знаходились гроші в сумі 200 гривень двома купюрами по 100 гривень та мобільний телефон на дві сім-карти, модель та колір якого не запам`ятав. При цьому, він розумів що вказані речі комусь належать, але власника цих речей він не шукав і до поліції ці речі не повернув, чому не пояснив. 200 гривень він витратив у той же день на власні потреби, придбав за них вино та цигарки, а мобільний телефон та сумку приніс до до дому, з вказаного телефону він здійснив декілька дзвінків, кому саме не пам`ятає, один раз телефонував своїй дочці. Приблизно через тиждень він видав мобільний телефон з сім-картою та жіночу сумку працівникам поліції. Також показав, що проживає в будинку (котеджі), біля якого є присадибна ділянка та теплиця. Навесні 2024 року, точної дати та часу не пам`ятає, він знайшов насіння коноплі, де саме, не пам`ятає, яке посіяв для власного споживання на присадибній ділянці біля свого будинку, поливав та прополював. У подальшому в серпні 2024 року працівники поліції виявили в нього ці рослини конопель в кількості п`ятдесят дві штуки та вилучили. Йому відомо, що рослина коноплі містить в собі наркотичні засоби, та за законодавством може вирощуватися та застосовуватись лише в промислових цілях. В той же день працівники поліції також вилучили в нього наркотичний засіб канабіс, який він отримав шляхом зривання верхівок або листя рослин коноплі, які росли біля його будинку, підвішував їх, сушив, а потім складав у торбинку та зберігав у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , для власних потреб, вживав за необхідності шляхом заварювання як чай для покращення самопочуття та поліпшення сну, вживав цей канабіс за відсутності медичного призначення. У вчиненому щиро розкаюється, усвідомлює, що вчинив кримінальні правопорушення, за які повинен нести відповідальність, про вчинене жалкує та шкодує, обіцяв більше не вчиняти кримінальних правопорушень, просив врахувати ці обставини при призначенні покарання.

Прокурор підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України, та кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України. Просив, з урахуванням того, що обвинувачений визнав свою вину повністю, не оспорює фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, здійснювати судовий розгляд відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України та обмежитись допитом обвинуваченого; дослідженням висновків експертів судової товарознавчої експертизи та судової експертизи матеріалів, речовин і виробів, які підтверджують кваліфікацію вчинених кримінальних правопорушень; документів, що характеризують особу обвинуваченого та мають значення для вирішення долі речових доказів і стягнення процесуальних витрат. Не оспорював фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , розуміє зміст цих обставин та неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, в якій зазначила про відсутність претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 , щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 поклалась на розсуд суду.

Обвинувачений та його захисник підтримали думку прокурора щодо порядку дослідження доказів з урахуванням вимог частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України. Не оспорювали фактичні обставини кримінальних правопорушень, розуміють зміст цих обставин та неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим за частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 310, частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, повідомлення ним фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень і сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитися допитом обвинуваченого; дослідженням висновків експерта судової товарознавчої експертизи та судової експертизи матеріалів, речовин і виробів; документів, які характеризують особу обвинуваченого, мають значення для вирішення долі речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи від 19.08.2024 № 934/24-24, ринкова вартість мобільного телефону марки «OPPO Reno7», модель СРН2363, об`єм пам`яті 128 GB, станом на 10 серпня 2024 року, з урахуванням зносу, складає 6 367 гривень 50 копійок.

Згідно з висновком експерта судової експертизи матеріалів, речовин і виробів від 21.08.2024 №СЕ-19/111-24/467213- НЗПРАП, надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходиться в паперовій коробці та в спецпакетах PSP2211630, PSP2211625, INZ2024673, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 59,98 г, 21,33 г, 27,01 г, 27,22 г. Надані на дослідження 52 (п`ятдесят дві) рослини зеленого кольору з коренями, які знаходяться у паперовій коробці, відносяться до рослин родину коноплі (Cannabis).

Таким чином, відповідно до статті 22 Кримінального процесуального кодексу України стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України; незаконно посіяв та незаконно виростив коноплі у кількості понад п`ятдесят рослин, тобто вчинив злочин, передбачений частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України; незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

Отже, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та необхідність призначення йому покарання.

Щодо особи обвинуваченого та призначення йому покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених статтею 65 Кримінального кодексу України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що вчинив кримінальні правопорушення, за які повинен нести відповідальність, визнав свою вину, дав правдиві показання, щиро жалкує та шкодує про вчинене, що свідчить про критичну оцінку обвинуваченим своєї поведінки.

Обставини, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, відсутні.

Суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України віднесені: частина 4 статті 185 та частина 2 статті 310 Кримінального кодексу України - до тяжких злочинів; частина 1 статті 309 Кримінального кодексу України - до кримінальних проступків.

Обвинувачений на обліку в лікарів нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області не перебуває і за допомогою не звертався ( а.к.п.105); раніше не судимий ( а.к.п.107); офіційно не працює та не має легального доходу; не одружений; має постійне місце проживання, згідно з характеристикою ДОП СП відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області за місцем проживання ОСОБА_4 від сусідів надходили усні скарги стосовно постійного вживання алкогольних напоїв, на превентивному обліку в органах поліції не перебуває, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 178 КУпАП ( а.к.п.106).

Як вбачається із досудової доповіді, складеної Вишгородським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, на думку органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середній; виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе; у разі прийняття рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням за доцільне, крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду ( а.к.п.59-66).

Врахувавши фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують покарання, особу винного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень: за вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, в межах санкції цієї статті, у виді позбавлення волі на строк п`ять років; за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України, в межах санкції цієї статті, у виді позбавлення волі на строк три роки; за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, в межах санкції цієї статті, у виді обмеження волі на строк три роки. При цьому, підстав для незастосування до ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, передбачених частиною 3 статті 61 Кримінального кодексу України, за вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, враховуючи думку прокурора, який вважав за можливе звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком відповідно до положень статті 75 Кримінального кодексу України, думку потерпілої, висловлену в письмовій заяві, в якій щодо призначення обвинуваченому покарання вона поклалась на розсуд суду та не має до нього претензій матеріального та морального характеру; думку захисника, яка просила врахувати особу обвинуваченого та надати йому можливість своєю поведінкою довести його виправлення без ізоляції від суспільства у разі звільнення його від відбування покарання з випробуванням, думку обвинуваченого, який просив врахувати його щире каяття, критичне ставлення до вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Об`єктивні чинники, що стосуються тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, який раніше не судимий; на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває; має постійне місце проживання; щиро розкаявся у вчиненому; висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, про середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства з покладенням, крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України, додаткових обов`язків, передбачених частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, зокрема, виконати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення», працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду, дають суду підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання із застосуванням статті 75 Кримінального кодексу України із встановленням йому іспитового строку два роки, а також покладенням на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язків, передбачених статтею 76 цього Кодексу.

Саме іспитовий строк тривалістю два роки з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого та мінімізації повторного вчинення кримінального правопорушення та соціальної реабілітації, спрямованої на розвиток навичок саморегуляції психоемоційних станів, застосування заходів щодо формування готовності дотримуватися соціально прийнятих норм.

Частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, конструкція зазначеної норми передбачає в обов`язковому порядку у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням покладення на засудженого обов`язків, передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 Кримінального кодексу України, зокрема, пунктами 2, 3, 4: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Таким чином, необхідно покласти на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та пунктами 2, 3, 4 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Щодо речових доказів і процесуальних витрат.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні проведені експертизи, вартість яких визначена: у довідці про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні ( висновок експерта від 21.08.2024 №СЕ-19/111-24/467213- НЗПРАП судової експертизи матеріалів, речовин і виробів), яка становить 3 786,40 гривень ( а.к.п.71); в акті здачі - приймання висновку експерта № 934/24-24 від 19.08.2024 у кримінальному провадженні ( висновок експерта від 19.08.2024 №934/24-24 судової товарознавчої експертизи), яка становить 1 135,64 гривень ( а.к.п.83).

Тому за правилами статті 124 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта на загальну суму 4 922,04 гривні (3 786,40 грн + та 1 135,64 грн).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Речові докази: наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, масою 59,98 г, 21,33 г, 27,01 г, 27,22 г та 52 (п`ятдесят дві) рослини зеленого кольору з коренями, які відносяться до рослин роду коноплі ( Cannabis), які поміщені до полімерного пакету, скріпленого біркою №L87368310, що відповідно до постанови начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 26 серпня 2024 року передані на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції № 0005-2024 ( а.к.п.101-104), необхідно знищити;

коробку з-під мобільного телефону марки «OPPO Reno7», фіскальний чек про купівлю вказаного телефону; мобільний телефон марки «OPPO Reno7» у корпусі помаранчевого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , жіночу сумку чорного кольору з ремінцем, зі вставками з металу золотистого кольору, які відповідно до постанови слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12 серпня 2024 року передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 згідно з розписками від 12.08.2024 ( а.к.п.96-100), необхідно залишити потерпілій ОСОБА_6 ; сім-карту оператора мобільного зв`язку «vodafone» з номером НОМЕР_3 , яка відповідно до постанови слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12 серпня 2024 року зберігається при матеріалах кримінального провадження ( а.к.п.96-98), необхідно знищити; компакт - диск CD-R «My MEDIA», об`ємом 700 GB, 80 min, 52 x speed, на якому міститься файл з відеозаписом під назвою: «10.08.2024 Поліський», який відповідно до постанови слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 12 серпня 2024 року зберігається при матеріалах кримінального провадження, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Щодо запобіжного заходу.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Славутицького міського суду Київської області від 16 вересня 2024 року стосовно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою зареєстрованого місця проживання в період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня, до 10 листопада 2024 року включно, в межах строку досудового розслідування. Клопотань щодо продовження вказаного запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду кримінального провадження не надходило. Таким чином, строк дії вказаного запобіжного заходу закінчився 10 листопада 2024 року.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Підстави для зарахування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у строк покарання за правилами, передбаченими в частині 1 статті 72 Кримінального кодексу України, відсутні, оскільки до ОСОБА_4 був застосований домашній арешт у певний час доби, а не цілодобовий.

Керуючись статтями 369-371, 373-375 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України, та кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України, і призначити покарання:

-за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

-за частиною 2 статті 310 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк три роки;

-за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі на строк три роки.

Відповідно до частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, протягом якого покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1, пунктами 2, 3, 4 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз на загальну суму 4 922 гривні 04 копійки.

Речові докази:

-наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, масою 59,98 г, 21,33 г, 27,01 г, 27,22 г та 52 (п`ятдесят дві) рослини зеленого кольору з коренями, які відносяться до рослин роду коноплі ( Cannabis), які поміщені до полімерного пакету, скріпленого біркою №L87368310, що відповідно до постанови начальника сектору дізнання відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 26 серпня 2024 року передані на зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області на підставі квитанції № 0005-2024, знищити;

-коробку з-під мобільного телефону марки «OPPO Reno7», фіскальний чек про купівлю вказаного телефону, мобільний телефон марки «OPPO Reno7» у корпусі помаранчевого кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , жіночу сумку чорного кольору, з ремінцем зі вставками з металу золотистого кольору, які відповідно до постанови слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12 серпня 2024 року передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 згідно з розписками від 12.08.2024, залишити потерпілій ОСОБА_6 ;

- сім-карту оператора мобільного зв`язку «vodafone» з номером НОМЕР_3 , яка відповідно до постанови слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 12 серпня 2024 року зберігається при матеріалах кримінального провадження, знищити;

- компакт - диск CD-R «My MEDIA», об`ємом 700 GB, 80 min, 52 x speed, на якому міститься файл з відеозаписом під назвою: «10.08.2024 Поліський», який відповідно до постанови слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області від 12 серпня 2024 року зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1