КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 29 серпня 2024 року апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника третьої особи

щодо майна якої

вирішується питання про арешт майна адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, що вилучене в ході проведення 06.12.2023 обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: договір займу від 24.01.2017 на 2 арк.; договір займу від 01.09.2017 на 1 арк.; договір займу від 27.04.2016 на 1 арк.; договір займу від 19.04.2016 на 1 арк.; договір від 10.05.2016 на 1 арк.; договір займу від 02.02.2016 на 1 арк.; договір займу між фізичними особами від 01.10.2019 на 3 арк.; договір оренди від 03.10.2015 на 3 арк.; свідоцтво про державну реєстрацію ФОП на 1 арк.; виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП на 1 арк.; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та ФОП на 2 арк.; довіреність від 23.08.2017 на 1 арк.; договір купівлі-продажу від 22.08.2017 на 1 арк.; договір купівлі-продажу від 27.03.2018 на 1 арк.; договір купівлі-продажу від 22.08.2017 на 1 арк., податкову декларацію на 5 арк.; страхове свідоцтво на 1 арк.; копія договору купівлі-продажу від 04.10.2019 на 1 арк.; копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 на 2 арк.; копія довідки про взяття на облік платника податків на 1 арк., письмова згода від 01.09.2021 на 1 арк.; грошові кошти в сумі 41 000 доларів США та 60 400 Євро.

Не погоджуючись з таким рішенням представник третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 14 грудня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна чи його представника. Хоча адвокатом ОСОБА_9 14 грудня 2023 року на адресу прокурора та суду надіслано заяву про розгляд клопотання за участю сторони захисту. Копію оскаржуваного рішення отримано 05 квітня 2024 року, апеляційну скаргу подано 09 квітня 2024 року. З цих підстав просила поновити строк на апеляційне оскарження.

Апелянт зазначає, що грошові кошти, які вилучено із кодового сейфу, що знаходився на першому поверсі у щитовій будинку ОСОБА_8 є власністю ОСОБА_5 . Зазначені обставини повідомлено слідчому під час обшуку, про що відповідно занесено письмові зауваження до протоколу обшуку.

Звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді не надано дозволу на вилучення грошових коштів, а до матеріалів клопотання не долучено доказів, які б давали підстави вважати, що вилучені кошти набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зауважує, що ОСОБА_5 не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, а грошові кошти ним отримано внаслідок продажу об`єктів власної нерухомості. Вказане підтверджується договорами купівлі продажу нерухомого майна та декларацією про доходи.

Посилається на те, що ОСОБА_5 є батьком трьох дітей, проживає за межами України, а через арешт коштів у його сім`ї складне фінансове становище, що унеможливлює оплату навчання двох дочок, які є студентками Чеських університетів

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який просив задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 квітня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000626, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 437 КК України.

У клопотанні прокурора зазначено, що в ході проведення досудового розслідування та оперативно-розшукових заходів встановлено, що начальник відділу берегових військ чф зс рф ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетний до планування, підготовки, розв`язання та введення агресивної війни проти України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_10 до зазначеної злочинної діяльності залучив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відповідно до інформації Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України має паспорт громадянина російської федерації, може бути причетний до спецслужб рф (прикордонне управління фсб рф) та на окупованій території АР Крим здійснює господарську діяльність, а з отриманих доходів податки сплачує до бюджету рф.

06 грудня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13 листопада 2023 року за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено документи та грошові кошти.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу управління організації розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 від 06 грудня 2023 року вилучені документи та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000626. Оскільки, вилучені документи та грошові кошти є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінально протиправних дій та набуто кримінально протиправним шляхом.

08 грудня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернулася до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення 06 грудня 2023 року обшуку будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року клопотання прокурора задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000626 про накладення арешту, в тому числі на грошові кошти, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаних у клопотанні прокурора грошових коштів.

Крім того, вказане майно у даному кримінальному провадженні постановою старшого слідчого в ОВС 1 відділу управління організації розслідування злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_11 від 06 грудня 2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Посилання апелянта на те, що вилучені кошти належать ОСОБА_5 , який не має процесуального статусу у кримінальному провадженні, не заслуговують на увагу.

З огляду на положення п. 1 ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Твердження апелянта, що вилучені у будинку ОСОБА_12 грошові кошти належать ОСОБА_5 , які отримано внаслідок продажу об`єктів власної нерухомості, підлягають перевірці органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування, з урахуванням обставин кримінального провадження.

Доводи апелянта, що грошові кошти вилучено всупереч ухвалі слідчого судді не заслуговують на увагу. Незважаючи на те, що слідчим суддею дозвіл на їх вилучення не надався, на думку колегії суддів вони мають значення у кримінальному провадженні.

Крім того, грошові кошти мали статус тимчасово вилученого майна, у зв`язку із чим подане клопотання про накладення арешту, з метою збереження речових доказів.

Інші доводи на які посилається апелянт також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки були відомі слідчому судді та враховані ним при прийнятті рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Єдиний унікальний № 757/56557/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/3234/2024 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК