Справа № 579/1752/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2024 року м Кролевець

Кролевецький районний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 27.05.2024 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грузьке Кролевецького району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, громадянина України, пенсіонера, одруженого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України,

в с т а н о в и в :

26.05.2024 у денний час, близько 12 год., неподалік від бесідки, біля будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та сусідкою ОСОБА_4 виник конфлікт., про який стало відомо ОСОБА_5 . Під час словесного конфлікту ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_6 та тримаючи дерев`яну палицю в руці наніс один умисний удар по правій руці вказаною палицею, чим спричинив сильний фізичний біль, але не заподіяв тілесних ушкоджень.

Після чого ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії. Таким чином ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичний біль і не спричинив тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 126 КК України.

Окрім цього, 26.05.2024 у денний час, близько 12 год., неподалік від бесідки, біля будинку АДРЕСА_1 , коли ОСОБА_3 сварився із сусідкою ОСОБА_4 та після того, як він вдарив її палицею по руці, до них підійшов чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_7 . В цей час, ОСОБА_3 , перебуваючи біля вищевказаної бесідки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_8 та, тримаючи у правій руці дерев`яну палицю, наніс один умисний удар в обличчя, після чого припинив свої протиправні дії.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: «Забійне садно обличчя», яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 69 від 20.06.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися в умисному легкому тілесному ушкодженні, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_9 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 126 КК України, надав згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст. 126 КК України, - умисному завданні удару, яке завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, а також умисному завданні легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно з п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає скоєння кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання за ч.1 ст. 126 КК України та за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в межах санкції статей, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України та ч.1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень),

- за ч.1 ст.126 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Кролевецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1