Провадження № 1-кп/638/1756/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001297 від 25 червня 2024 року, відносно обвинуваченої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, з вищою освітою, неодруженої, маючої на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05 червня 2024 року, приблизно о 23 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, перебувала на першому поверсі третього під?їзду буд. АДРЕСА_2 та помітила раніше незнайомого їй чоловіка ОСОБА_5 , який спав поблизу сходового майданчику. Підійшовши до нього, вона помітила, що у нього знаходиться мобільний телефон марки «Samsung», модель «A15», в корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово - товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/19301-ТВ від 11.07.2024 становить 5737,50 грн. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переконавшись в тому, потерпілий не спостерігає за її діями, і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Samsung» модель «A15», IMЕI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , об?ємом пам?яті - 128 Гб, в корпусі чорного кольору, належного ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зникла, обернувши викрадене майно на свою користь, чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5737 гривень 50 копійок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, погодившись з юридичною оцінкою інкримінованого їй діяння та пояснила про обставини викладені вище, які стали підставою для пред`явлення останній обвинувачення за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Під час допиту обвинувачена ОСОБА_4 надала наступні свідчення: 05.06.2024 приблизно о 23-00 год. вона почула шум в під`їзді, вийшовши до під?їзду побачила п`яного чоловіка, з речей якого дістала телефон та продала за 1000 грн.

Показання обвинуваченої є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачена та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Харкова, громадянка України, має вищю освіту, неодружена, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставинами, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, судом встановлено щире каяття, яке виразилось у засудженні та критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачена вчинила тяжкий злочин.

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальне правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, в справі "Скополла проти Італії" від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, її щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення, яку підтримала обвинувачена, суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе у випадку призначення покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне у вигляді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням ст. 75 КК України та поклавши обов`язки передбачені ст. 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, буде достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових проступків та злочинів.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Заходи забезпечення кримінального провадження скасувати.

Витрати на залучення експерта стягнути з обвинуваченої.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung» модель «A15», IMЕI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , об?ємом пам?яті - 128 Гб, в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/19301-ТВ від 11.07.2024 у розмірі 1514.56 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1