Справа №175/9132/24
провадження №1-кс/175/2724/24
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали скарги Військової частини НОМЕР_1 , в особі командира полковника ОСОБА_3 на Постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002677 від 03 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга Військової частини НОМЕР_1 , в особі командира полковника ОСОБА_3 на Постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002677 від 03 червня 2024 року.

В скарзі просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0002677 від 03 червня 2024 року.

Обґрунтували вимоги скарги тим, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у період з 09.08.2023 по 03.06.2024 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні #0002677 від 09.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_4 , вчиненого в умовах воєнного стану.

Підставою для відкриття кримінального провадження стало повідомлення військової частини НОМЕР_1 про кримінальне правопорушення від 01.04.2023 за вих. №0989/3/709, а також матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , від 07.04.2023 за вх. №630, які були направлені на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

З надісланих матеріалів вбачається, що військовослужбовець військової служби за контрактом молодший сержант ОСОБА_4 19.03.2023 без дозволу командирів, не маючи поважних причин, самовільно залишив військову частину та відсутній на військовій службі по теперішній час.

03.06.2024 старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002677 від 03.06.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв?язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення через те, що суб?єкт даного злочину ОСОБА_4 має трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 , 2016 року народження, ОСОБА_7 , 2018 року народження та ОСОБА_8 , 2023 року народження.

Командування військової частини НОМЕР_1 не згодне з вказаним рішенням слідчого і вважає винесену постанову про закриття кримінального провадження передчасною, необґрунтованою і такою, що не відповідає вимогам законодавства України.

В судовому засіданні представник скаржника не з`явився. Про час та місце був належним чином повідомлений. Клопотань не надавали.

Всебічно та повно дослідивши матеріали скарги за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України суд встановив, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, у період з 09.08.2023 по 03.06.2024 здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні #0002677 від 09.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_4 , вчиненого в умовах воєнного стану.

Підставою для відкриття кримінального провадження стало повідомлення військової частини НОМЕР_1 про кримінальне правопорушення від 01.04.2023 за вих. №0989/3/709, а також матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 , від 07.04.2023 за вх. №630, які були направлені на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

З надісланих матеріалів вбачається, що військовослужбовець військової служби за контрактом молодший сержант ОСОБА_4 19.03.2023 без дозволу командирів, не маючи поважних причин, самовільно залишив військову частину та відсутній на військовій службі по теперішній час.

03.06.2024 старшим слідчим Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002677 від 03.06.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, у зв?язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення через те, що суб?єкт даного злочину ОСОБА_4 має трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 , 2016 року народження, ОСОБА_7 , 2018 року народження та ОСОБА_8 , 2023 року народження.

Командування військової частини НОМЕР_1 не згодне з вказаним рішенням слідчого і вважає винесену постанову про закриття кримінального провадження передчасною, необґрунтованою і такою, що не відповідає вимогам законодавства України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий судця і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Так, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч. 5 ст. 40 КПК України).

Тобто, орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, та залежно від того, як ці ознаки будуть співвідноситися з ознаками складу злочину, в даному випадку, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій достатніх, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ст. 283 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до довідки від 10.04.2024 №386 виданої Олександрівською селищною радою Кропивницького району Кіровоградської області молодший сержант ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має трьох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_6 , 2016 року народження, ОСОБА_7 , 2018 року народження та ОСОБА_8 , 2023 року народження.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов?язані, серед яких жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Під кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.5 ст.407 КК України, слід розуміти самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також не з?явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Об?єктом даного злочину є порядок проходження військової служби.

Суб?єктивна сторона самовільного залишення військової частини або місця служби характеризується прямим умислом.

Суб?єктом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, можуть бути всі категорії військовослужбовців.

Водночас, з урахуванням викладеного, проведеними слідчими (розшуковими) та іншими процесуальними діями, органом досудового розслідування, як уже зазначено, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів (фактів) вчинення ОСОБА_4 дій, які б були спрямовані на умисне самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез?явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, тобто діяння, яке б містило усі необхідні елементи, що повністю характеризують об?єктивну сторону та в загальному склад досліджуваного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, не встановлено.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В тому числі, положеннями ч. 4 ст. 17 КПК України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на корить такої особи.

Вимогами ст. 2 КК України регламентовано, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб?єктом кримінального правопорушення.

Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Наведене у своїй сукупності, на думку органу досудового розслідування, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_4 складу досліджуваного кримінального правопорушення, а відтак кримінальне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається поміж іншого в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. У тому числі, цією статтею передбачено, що слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевказане, кримінальне провадження №0002677 від 09.08.2023 підлягає закриттю в частині дій молодшого сержанта ОСОБА_4 , на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв?язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню не встановлено суб`єктивну та об`єктивну сторони злочину, а також не завдано жодної шкоди, як того передбачає КК України, у зв`язку із з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Посилання скаржника на те, що під час досудового розслідування не було здійснено достатньої кількості слідчих дій, слідчий суддя вважає такими, що не вплинули на повноту досудового розслідування та законність і обґрунтованість прийнятого рішення.

Процесуальне рішення слідчого відповідає положенням ст.ст. 94, 110 КПК України, оскільки в оскаржуваній постанові міститься аналіз норм та підстав, на підставі яких слідчий зробив обґрунтований висновок про відсутність достатніх та об`єктивних даних, які б свідчили про умисне скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, дізнавачем було прийнято обґрунтоване та вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 294 КПК України зазначає, що Кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що вищевказане, щодо умов прийнятності скарги, законності мети обмеження та пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями не обмежує таким чином та у такій мірі право доступу до суду.

Вказане свідчить про те, що скаргу необхідно залишити без задоволення з підстав її необґрунтованості.

Керуючись ст.ст. 294, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Ухвалив:

Скаргу Військової частини НОМЕР_1 , в особі командира полковника ОСОБА_3 на Постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0002677 від 03 червня 2024 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її отримання до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1