Справа № 478/1679/24 Провадження № 1-в/478/543/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2024 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Казанка в режимі відеоконференції з Казанківською виправною колонією № 93 Миколаївської області подання начальника Казанківської виправної колонії № 93 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ, Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, раніше неодноразово судимого, на теперішній час засудженого:
- вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.11.2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,-
Начальник Казанківської виправної колонії № 93 звернувся до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від покарання, вказуючи на те, що засуджений ОСОБА_4 , за час відбування покарання своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з місць позбавлення волі.
В судове засідання представник ВК та засуджений не прибули, проте подали до суду заяви про розгляд подання без їх участі.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника Казанківської ВК № 93 та засудженого які підтримали подання, думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні подання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.
Тобто, достатньою підставою умовно-дострокового звільнення (крім відбуття визначеної в законі частини строку покарання) є досягнення однієї з цілей покарання -виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання.
Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Як встановлено судом з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 , вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.11.2021 року було визнано винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 років 3 місяці.
З 03.02.2022 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Казанківська виправна колонія (№ 93)», де отримав 5 заохочень та 2 стягнення.
На момент розгляду подання невідбутий засудженим строк покарання складає 1 рік 04 місяці 09 днів.
Дослідивши відомості відносно засудженого за період відбування ним покарання, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 двічі притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме: 02.03.2022 року отримав догану за порушення локації та 28.02.2023 року отримав сувору догану за виявлений у нього мобільний телефон. Накладені дисциплінарні стягнення було погашено.
У 2023 році засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення, про що свідчить з Витягу з протоколу від 16.06.2023 року № 17.
У 2024 році засудженому ОСОБА_4 було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення, що вбачається з Витягу з протоколу від 29.02.2024 року.
З наявних за ці періоди характеристик, які містяться в матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_4 , останній характеризується посередньо, зокрема, з наявної характеристики за 2023 рік, доданої до Витягу з протоколу від 16.06.2023 року № 17, убачається, що засуджений не має достатніх навичок для самообслуговування та самостійного виконання робіт, виконує законні вимоги представників адміністрації тільки під контролем, на заходи виховного впливу реагує посередньо та не завжди робить для себе правильні висновки.
З наявною характеристикою за 2024 рік, доданої до Витягу з протоколу від 29.02.2024 року убачається, що засуджений не має позитивних планів на майбутнє, не бере активної участі у програмах чи заходах, не бажає змінити своє життя та не усвідомлює, яких саме потребує змін. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюється як середній, індивідуальна програма соціально-виховної роботи засудженим не виконана.
З 1 серпня 2024 року та 30 вересня 2024 року засуджений почав приймати участь у програмах диференційованого впливу.
Суд також враховує, що час відбування покарання, засуджений має 5 заохочень, за добросовісне відношення до праці по благоустрою місць позбавлення волі та зразкову поведінку, отриманих ним: 07.11.2023 року; 19.04.2024 року; 19.07.2024 року; 18.10.2024 року та 12.11.2024 року. З позитивних обставин, що характеризують засудженого безумовно є залучення останнього до робіт різного характеру пов`язаних із благоустроєм місця позбавлення волі (без зарплати), розкаяння ним у вчиненому злочині, неконфліктна поведінка та дотримання правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи.
Станом на 31 жовтня 2024 року засуджений характеризується позитивно, проте ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства залишаються середніми.
Виходячи з проаналізованої динаміки змін у поведінці засудженого, суд приходить до переконання, що позитивні зміни в його особистості відбулися та засуджений стає на шлях виправлення, проте, не довів його повністю, оскільки для цього потрібен більший проміжок часу, щоб можливо було б констатувати, що цілі призначеного йому покарання вже досягнуті.
Таким чином, оцінюючи в сукупності встановлені судом дані про особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання, тяжкість вчиненого ним злочину, неодноразових судимостей, суд убачає підстави вважати про неготовність засудженого до сприйняття встановлених в суспільстві норм та правил поведінки на теперішній час в повній мірі. При цьому, сам по собі факт відсутності дисциплінарних стягнень протягом 2024 року та наявність періодичних заохочень наближених за часом безпосередньо до можливого умовно дострокового звільнення, не може бути самостійною та єдиною підставою для протилежного висновку.
Враховуючи наведене, подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд,
П о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні подання начальника Казанківської виправної колонії №93 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з моменту її проголошення через Казанківський районний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя