Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________ Справа № 528/395/23
Провадження № 1-в/528/36/24
УХВАЛА

Іменем України

28 жовтня 2024 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в частині звільнення від відбування покарання стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Шахтарськ Горлівського району Донецької області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, тимчасово не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх доньок: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не є особою з інвалідністю, не військовозобов`язаної, депутатом не являється, раніше не судимої,

по справі засудженої вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців,-

в с т а н о в и в:

02.09.2024 року начальник Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_9 звернулася до Гребінківського районного суду Полтавської області з поданням про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в частині звільнення від відбування покарання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В поданні ставиться питання про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024.

В судовому засіданні представник Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 подання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 проти задоволення подання та звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 не заперечує.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду подання повідомлена належним чином. Надала до суду заяву в якій просить розглянути подання без часті. Її неявка не перешкоджає розгляду подання по суті.

Заслухавши пояснення представника органу пробації, думку прокурора, дослідивши подання та матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи з наступних підстав.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України. Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотню дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі. Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду - засудження особи незалежно від того, відбуває вона покарання чи ні (наприклад, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України чи виконання вироку відстрочене ст. 536 КПК України). При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання. Слід зазначити, що вказана підстава є обов`язковою для застосування судом. Передумовою для початку провадження щодо звільнення засудженого від відбування покарання за ч. 2 ст. 74 КК України завжди є прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено. Він є передумовою або правовою підставою ініціювання, розгляду питання та прийняття рішення про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи. Така процедура завершується прийняттям конкретного процесуального рішення судом.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 25.06.2023, в справі №528/395/23, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185 КК України та призначено їй остаточне покарання з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 21.07.2023.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн (2684 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 х на 50 %) . Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 х2=2684 грн.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як вбачається зі змісту вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.06.2023, в справі № 528/395/23, ОСОБА_5 18 лютого 2023 року вчинила крадіжку товарів на загальну суму 363,44 грн., крім того 24 лютого 2023 року вчинила закінчений замах на крадіжку на загальну суму 494,38 грн., що станом на момент вчинення даних кримінальних правопорушень складає загальну суму завданих збитків менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн).

Таким чином, на засуджену ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Лубенського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Полтавській області ОСОБА_4 вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку в частині звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання призначеного вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 20 червня 2023 року в справі № 528/395/23 за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке вона була засуджена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Cуддя ОСОБА_1