Справа № 199/8673/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2024 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська 30.10.2024 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (талон-повідомлення єдиного обліку №26954).

Скарга обґрунтовується тим, що 25.10.2024 року ОСОБА_3 до відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст.364-1 КК України та зареєстрована 25.10.2024 року за №26954, однак відомості до ЄРДР внесені не були.

Враховуючи викладене, заявник просив слідчого суддю: визнати бездіяльність слідчого протиправною; зобов`язати уповноважених осіб відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 25.10.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.364-1 КК України (ЖЄО №26954).

Заявник у судове засідання не з`явився, у своїй скарзі просить проводити розгляд за його відсутності.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, були повідомлені про дату та час розгляду скарги належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

У той же час у контексті розгляду цього питання, слідчий суддя враховує, що у рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Надточій проти України" від 15 травня 2008 р. зазначено, що справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У ч.3 ст.306 КПК зазначено, що відсутність слідчого або прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги, а тому, зважаючи на рівність процесуальних можливостей сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутність прокурора у судовому засіданні не є перешкодою для прийняття слідчим суддею відповідного процесуального рішення.

У зв`язку з вищевикладеним та з дотримання розумних строків вважаю за можливе провести розгляд скарги за відсутності вказаних осіб.

Суд, вивчивши та дослідивши скаргу, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено обов`язок слідчого чи прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п. 1.10 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 25.04.2013, реєстраторами реєстру є прокурори, слідчі органів прокуратури, внутрішніх справ, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів державного бюро розслідувань. Підпунктом 1) пункту 3.1 цього ж положення визначено строки внесення відомостей до Реєстру, згідно якого заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вносять до реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України визначено обов`язок щодо прийняття та реєстрації заяв чи повідомлень про кримінальне правопорушення слідчим, прокурором, іншою службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію таких заяв та повідомлень.

Бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, виходячи зі змісту п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, може бути предметом оскарження слідчому судді з моменту отримання прокурором, слідчим заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, що розпочинає досудове провадження і до моменту закінчення досудового розслідування.

Судом встановлено, що 25.10.2024 року ОСОБА_3 до відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення за ст.364-1 КК України та зареєстрована 25.10.2024 року за №26954, однак відомості до ЄРДР внесені не були.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускаються.

Згідно ч.2 ст.218 КПК України якщо слідчому із заяви стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

За таких обставин, навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості повинні бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України, якщо для цього будуть мати місце відповідні процесуальні підстави, оскільки вимоги ч.1 ст. 214 КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Окрім цього, слідчій суддя за результатами розгляду скарги може прийняти одне із рішень, передбачених ч.2 ст.307 КПК України, зокрема, зобов`язати вчинити певну дію.

Проте, лише в особи, що має повноваження вносити відомості до ЄРДР, є дискреція зазначити попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 5 ч.5 ст.214 КПК України).

Також слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. (ч.5 ст.40 КПК України).

Тому, необхідно зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР та реалізувати самостійно повноваження щодо визначення попередньої кваліфікації.

Таким чином, невнесення уповноваженими особами відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на протязі 24 годин відомостей про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного у заяві ОСОБА_3 від 25.10.2024 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань суперечить положенням ч.1 ст.214 КПК України, у зв`язку з чим відомості про вчинення кримінального правопорушення, зазначені у заяві ОСОБА_3 повинні бути внесені уповноваженими особами відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що з огляду на приписи ч.1 ст.214 КПК України заявнику необхідно надати витяг з ЄРДР.

Відносно доводів скарги про визнання противоправною бездіяльності прокурора, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;- повідомляти особі про підозру.

Кримінальним процесуальним законодавством України до повноважень слідчих суддів віднесено здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні.

До компетенції слідчого судді за Кримінально-процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення слідчого та прокурора.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, що можуть бути оскаржені, є вичерпним.

Отже на досудовому провадженні може бути оскаржена не будь-яка бездіяльність слідчого чи прокурора, а тільки та, що передбачена ч.1 ст.303 КПК України. При цьому, бездіяльність, яка полягає в оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Слідчий суддя зазначає, що частина 1 статті 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні та не може визнати бездіяльність прокурора або слідчого, оскільки ст.303 КПК України передбачає оскарження «під час досудового розслідування», яке на теперішній час триває.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга в частині вимог про визнання бездіяльності слідчого протиправною, не віднесена до кола випадків оскарження дій, бездіяльності слідчого, прокурора слідчому судді у порядку ст.303 КПК України та не підпадають під перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя відповідно до ст.307 КПК України, внаслідок чого не підлягає задоволенню в цій частині.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України під час ухвалення даного рішення фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 303, 306, 307, 318-380 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осібвідділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 25.10.2024 (талон-повідомлення єдиного обліку №26954).

У задоволенні іншої частини скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1