Справа № 650/5044/24
провадження №1-кс/650/1049/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця смт. Віньківці, Віньковецького району Хмельницьої області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не є депутатом будь-кого рівня, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.12.2024 року, зобов`язавши його: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в проваджені яких перебуватиме дане кримінальне провадження; не відлучатися за межі Херсонської області (підконтрольної території) без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є придбання, зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий покликається на наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленому ризику.

На судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного нічного домашнього арешту та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий також підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

На судовому засіданні підозрюваний не заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи про достатність застосування до нього нічного домашнього арешту, за місцем постійного проживання. Він співпрацює зі слідством, повністю визнає свою вину та не збирається ухилятися від слідства та суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною четвертою статті 185 КК України за вчинення відповідного злочину передбачено, зокрема, відповідальність у виді позбавлення волі.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002089 від 09.10.2024 року, повідомленням про підозру від 29.10.2024 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою зберігання бойових припасів, у порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, без спеціального дозволу органів Національної поліції України, в середині вересня 2024 року, перебуваючи на покинутих позиціях невстановлених військовослужбовців збройних сил рф, які розташовані за межами населеного пункту, поблизу АДРЕСА_1 , шляхом знахідки придбав п`ять корпусів гранат РГ-42 та п`ять підривачів типу UZRGM, які при їх поєднанні являються п`ятьма бойовими припасами військового призначення - бойовими протипіхотними наступальними уламковими ручними гранатами РГ-42, придатними для здійснення вибуху, а також бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї - сто двадцять військових патронів калібру 5,45 мм., придатних до стрільби, які зберігав у салоні транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ, моделі 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , до часу його зупинки 09.10.2024, на блок-посту поблизу АДРЕСА_1 та вилучення бойових приписів працівниками поліції.

Таким чином, дії ОСОБА_5 кваліфіковано за частиною першою статті 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

- проведеним оглядом місця події, а саме транспортного засобу НОМЕР_2 , від 09.10.2024 р.;

- показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

-висновком експерта за результатом проведення судової балістичної експертизи № СЕ-19/122-24/5541-БЛ від 15.10.2024;

-висновком експерта за результатом проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/122-24/5247-ВТХ від 25.10.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний вчинивши злочин, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 7 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з російською федерацією. Тобто усвідомлення відповідальності перед законом, може спонукати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик, визначений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість незаконного впливу на свідків, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки слідчим та прокурором не наведено конкретних доводів з цього приводу.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, визначений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який передбачає можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки він раніше вчиняв кримінальні правопорушення, постійного заробітку або доходу для існування не має, що може спонукати його до вчинення нових злочинів майнового характеру.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо можливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його застосування до підозрюваного, у зв`язку з чим клопотання слідчого слід задовольнити.

Також, встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх обранні будуть недостатніми за наведених вище обґрунтувань.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких у жодної зі сторін не було зауважень; можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; наявність у нього незначних соціальних зв`язків за місцем проживання; відсутність на його утриманні родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Вирішуючи питання про можливість застосування до підозрюваного домашнього арешту із забороною останньому залишати житло в певний період доби, суд виходить із наведених вище обставин та вважає його прийнятним та виправданим.

З наведених підстав неможливе застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

Визначаючи строк дії відповідного запобіжного заходу слідчий суддя, керуючись положенням частини четвертої статті 196 КПК України, виходить зі строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, який, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 219 КПК України, слід обраховувати з дня повідомлення особі про підозру.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 59 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в проваджені яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Херсонської області (підконтрольної території) без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по кримінальному провадженню.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 27 грудня 2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 01 листопада 2024 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1