У Х В А Л А

10.10.2024 слідчий суддя Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000246 від 16.08.2024, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 20.08.2024 на автомобіль марки «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що слідчим суддею Городоцького районного суду Львівської області 20.08.2024 в рамках кримінального провадження № 0000246 накладено арешт на тимчасово вилучене 16.08.2024 на автодорозі Т1425 сполученням «Городок-Комарно» майно і зокрема автомобіль марки «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_1 . Вказує, що всі необхідні слідчі дії з транспортним засобом у кримінальному провадженні вже проведено, відтак у арешті такого майна потреба відпала.

Представник ОСОБА_2 - двокат ОСОБА_3 у клопотання від 07.10.2024 просив про розгляд такого за його відсутності.

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, у письмовому запереченні від 09.10.2024 клопотання заперечив, мотивуючи в основному тим, що у кримінальному провадженні № 0000246 від 16.08.2024 на даний час не проведено всіх слідчих дій з автомобілем марки «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_1 , відтак в арешті майна потреба не відпала.

Вивчивши клопотання з додатками до нього, приходжу наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 3, 10 ст. 170 КПК України допускається накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно визнано речовим доказом і відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України щодо речових доказів. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Подальша доля тимчасово вилученого майна вирішується у відповідності до вимог ст. 169, 171-173 КПК України, а саме на нього ухвалою слідчого судді накладається арешт або воно повертається власнику.

Зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

За таких обставин вказане рухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості знищення майна.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, СВ відділення поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000246 відомості щодо якого 16.08.2024 внесено до ЄРДР відомості по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області від 20.08.2024, у межах вищезазначеного кримінального провадження накладено арешт шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права користуватись, відчужувати та розпоряджатись автомобілем марки «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, є предметом вчинення злочину, а відтак для запобігання можливості знищення слідів злочину, а також з метою проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та експертиз.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

На даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, докази про проведення станом на час розгляду клопотання відповідних експертиз, предметом дослідження яких є тимчасово вилучене 16.08.2024 майно у кримінальному провадженні № 0000246 від 16.08.2024, в матеріалах клопотання відсутні.

Враховуючи наведене, аналізуючи клопотання представника ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що потреба у застосуванні арешту автомобіля марки «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_1 , який накладено обґрунтовано, ще не відпала, всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та експертиз не проведено, досудове розслідування не завершено, а, отже у задоволенні клопотання відмовляю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000246 від 16.08.2024 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді від 20.08.2024, зокрема, на автомобіль марки «AUDI Q7», р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1