УХВАЛА

16 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 159/463/19

провадження № 51-4236 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пункту 4 ч. 2 зазначеної статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.

Як убачається зі змісту поданої скарги, захисник серед іншого вказує на неповноту апеляційного розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не погоджується з оцінкою доказів здійсненою цим судом, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.

Посилаючись на допущені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та заперечуючи по суті законність ухвали цього суду, всупереч законодавчим положенням захисник не наводить правового обґрунтування таких порушень норм процесуального закону, з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку, які є істотними і вплинули на законність рішення цього суду, не вказує, яких процесуальних порушень допустив цей суд, які доводи апеляційної скарги залишились поза увагою цього суду, обмежившись посиланням на те, що суд апеляційної інстанції не дослідив чи не надав належної оцінки доказам у справі.

Крім того, в мотивувальній частині скарги захисник стверджує про незаконність судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, тоді як в прохальній частині скарги, порушує питання лише про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, чим допустив суперечність.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Волинського апеляційного суду від 13 серпня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3