01.10.2024
Справа №642/5868/24
Провадження №1-кс/642/3563/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна у кримінальному провадженн і за №0001454 від 21.09.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

встановив:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001454 від 21.09.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим відділенням ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001454 від 21.09.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження майна, з мотивів неприязних відносин до раніше знайомої потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які виникли на побутовому підгорнуті, заздалегідь приготував пляшку із легкозаймистою сумішшю для пошкодження шляхом підпалу автомобілю «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 направився за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 21.09.2024 о 08:10 годині ОСОБА_4 , перебуваючи поруч із будинком АДРЕСА_1 , де був припаркований автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN MALAM51BBDM340219) сірого кольору, та, знаючи, що даний транспортний засіб належить потерпілій ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, підійшов до автомобіля «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN MALAM51BBDM340219) сірого кольору, який належить ОСОБА_5 та, використовуючи заздалегідь підготовлену пляшку із легкозаймистою сумішшю, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вилив її вміст на переднє лобове скло та капот вищевказаного автомобіля, та за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування засобу для розпалювання вогню, який приніс з собою, підпалив даний транспортний засіб, який належить ОСОБА_5 , в результаті чого відбулось займання автомобіля.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця злочину втік, тим сам заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки, розмір яких на теперішній час встановлюється.

30.09.2024 в період часу з 10.26 по 11.00 за адресою: АДРЕСА_1 ) на відкритій ділянці місцевості було проведеного додатковий огляд місця події під час якого був виявлений та вилучений автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить потерпілій ОСОБА_5 , який у даному кримінальному проваджені визнаний речовим доказом та зберіг на собі сліди злочину.

Без вилучення вказаного транспортного засобу він може бути знищений чи переданий іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України якому підозрюється ОСОБА_4 .

У зв`язку з необхідністю проведення вже призначених у кримінальному проваджені експертиз, а саме: автотоварознавчої експертизи, судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.4. «Дослідження нафтопродуктів та паливно - мастильних матеріалів» та судової пожежно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки», проведення яких доручено експертам ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», детального огляду вилученого транспортного засобу, який є речовим доказом потрібно накласти арешт на автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить потерпілій ОСОБА_5 , зокрема згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить потерпілій ОСОБА_5 , оскільки вказаний транспортний засіб має суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення тимчасово вилученого майна, виникає необхідність накласти на нього арешт, шляхом встановлення заборони відчуження вказаного майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутності, клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Власник автомобіля ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду із заявою в якій просить розглядати клопотання без її участі, проти накладення арешту не заперечує.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчим відділенням ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001454 від 21.09.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

30.09.2024 в період часу з 10.26 по 11.00 за адресою: АДРЕСА_1 ) на відкритій ділянці місцевості було проведеного додатковий огляд місця події під час якого був виявлений та вилучений автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить потерпілій ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 30.09.2024 вищезазначений автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадження, так як зберіг на собі сліди вчиненого злочину та має доказове значення у кримінальному упровадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказані речі мають доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказаний автомобіль.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0001454 від 21.09.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений 30 вересня 2024 року, під час додаткового огляду місця події майно автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із визначенням місця зберігання вказаного автомобілю за адресою мешкання власника за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, перетворювати та відчужувати вказаний автомобіль.

Передати автомобіль «HYUNDAI I10», державний номерний знак НОМЕР_1 (VIN НОМЕР_2 ) сірого кольору, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незбереження або інші незаконні дії щодо арештованого майна.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1