279/6167/24
1-в/279/752/24

У Х В А Л А

22 жовтня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши подання Коростенського районного відділу №1 філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області МЮ України про приведення судового рішення до закону відносно ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Коростенського районного відділу №1 філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області МЮ України звернувся до суду з поданням в якому зазначив, що з 07.02.2024 року у відділі перебуває на обліку ОСОБА_3 , засуджений Овруцьким районним судом Житомирської області від 07.12.2023 року за ст.185 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням. з встановленням іспитового строку на 1 рік.

Згідно вироку ОСОБА_3 визнаний винуватим в тому, що 03.10.2023 року викрав чуже майно на суму 2103 гривні.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким декриміналізовані крадіжки, передбачені ст.185 КК України, якщо вартість чужого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Ініціатор подання просить привести вирок Овруцького районного суду Жтомирської області від 07.12.2023 року у відповідність до Закону України № №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» .

Учасники справи належним чином були повідомлені про час та місце розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 7.12.2023 року за ст.185 ч.4, 75, 76 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Вказаний вирок суду прийнято на виконання Коростенським районним відділом №1 філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області МЮ України.

Зі змісту вироку слідує, що ОСОБА_3 засуджений за вчинення крадіжки чужого майна, вартість якого на дату вчинення, тобто на 03.10.2023 року, склала 2103 гривень.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Зокрема, вказаним законом викладено нову редакцію ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Тобто, інкриміноване особі у межах кримінального провадження викрадення чужого майна (крадіжка) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень і такі діяння не є кримінально караними, відповідно до диспозицій частин статті 185 КК України.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року. Вказаною нормою Закону передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2684 гривень.

Отже, відповідальність за ст.185 КК України може наставати лише в разі викрадення майна, вартість якого перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що станом на 01.01.2023 року становило 2484 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

У силу положень ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вищезазначене, Закон №3886-ІХ, яким підвищена межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, з огляду на вартість викраденого майна, поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності .

Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діяння засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 07.12.2023 року у кримінальному провадженні №286/4535/23 за ст.185 ч.4 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів.

Суддя: ОСОБА_1