1Справа № 335/942/24 1-кп/335/506/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: вул.Перемоги,107-Б, м.Запоріжжя, клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 11.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.01.2024 року приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, знаходячись на ЗГТ «ТЦ Україна» яка розташована біля будинку АДРЕСА_1 , шляхом обману потерпілого ОСОБА_7 , під вигаданим приводом здійснення телефонного дзвінку, не маючи наміру на подальше повернення майна, попрохала у останнього мобільний телефон.Будучи введеним в оману, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», модель «9», в корпусі зеленого кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судового експерта, становить 2400 гривень.Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 сіла у під`їхавши маршрутне таксі та покинула місце вчинення злочину з мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 , яким у подальшому розпорядилась на власний розсуд. Таким чином, своїми злочинними діями ОСОБА_4 , спричинила потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на суму 2400 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

19.11.2024 до судового засідання потерпілий не з`явився по невідомим для суду причинам, в матеріалах провадження наявна заява про розгляд справи у його відсутність.

Суд, з`ясувавши думку присутніх учасників розгляду кримінального провадження, які не заперечували, вважає за можливе провести дане засідання у відсутність потерпілого.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна відповідальність.

ОСОБА_4 дала суду згоду на закриття кримінального провадження щодо неї і просить задовольнити клопотання захисника.

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання не заперечує.

Вислухавши клопотання захисника, з`ясувавши думку обвинуваченої та прокурора щодо нього, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання виходячи з наступного.

Згідно ч. 2ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі №0306/7567/12 судам нагадується, що за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

09 серпня 2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18 липня 2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі Закон №3886-IX), згідно з яким були внесені зміни дост. 51 КУпАП, якими посилена відповідальність за вчинення, зокрема шахрайства та дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки.

Таким чином, з 09 серпня 2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та шахрайство, стають кримінально караними діяннями, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни дост.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ тапідпункту 169.1.1п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту, судом убачається, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, 10.01.2024 року.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становлять, відповідно, неоподаткований мінімум доходів громадян 1514 грн на 2024 рік, а 2 неоподатковуваних мінімуми становить 3028 грн.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.190 КК України, становила 3028 гривень (1514 гривень х 2).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000011 діями обвинуваченої ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому на суму 2400 гривень, тобто менше мінімального розміру вартості майна для кваліфікації діяння за ст.190 КК України за Законом №3886-IX.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Положення п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Здійснивши аналіз наведених вище положень законів, слід дійти висновку, що відбулася втрата чинності закону шляхом прийняття нового закону і, відповідно, визначення нових меж між адміністративними правопорушеннями (дрібне викрадення чужого майна) та кримінальним правопорушенням (крадіжки, шахрайство). Відтак, наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого у 2024 році (на момент вчинення правопорушення) становила до 3028 гривень, ураховуючи положення ст.5 КК України(часткова декриміналізація).

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_4 , яка надала згоду на закриття кримінального провадження щодо неї з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1ст.284 КПК України у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу є безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння в якому обвинувачується особа.

Отже, оскільки судом кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закривається, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст.122, ст.124КПК витрати на проведення експертизи не підлягають стягненню з ОСОБА_4 та покладаються на державу.

Долю речового доказу по даному провадженню, слід вирішити у відповідності до положень ст.100КПК України, а саме залишити у матеріалах провадження.

Керуючись ст.ст. п. 4-1 ч. 1 ст. 284 , 372, 376 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 11.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 11.01.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ: диск із відеозаписом з камер відеоспостереження приміщення ломбарду`Ломбард перший» - долучений до матеріалів провадження, залишити у матеріалах провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1