Провадження по справі № 1-кп/522/3209/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204 від 19.08.2024 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 19.08.2024 у денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на території парку «Дюківський сад», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, більш точного місця не встановлено, незаконно, шляхом знахідки, придбав психотропну речовину, обіг якої заборонено, яку зберігав при собі.

19.08.2024 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56 на території парку «Дюківський сад», працівниками Національної поліції України, під час патрулювання виявлено у ОСОБА_3 психотропну речовину. Після чого, працівниками Національної поліції України викликано слідчо-оперативну групу.

19.08.2024 року о 19 годині 57 хвилин в ході обшуку ОСОБА_3 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 56, на території парку «Дюківський сад», вилучено: один полімерний пакет з порошкоподібною речовиною, який було поміщено в спеціальний пакет та опечатано.

Встановлено, що надана на експертизу кристалічна речовина світло-бежевого кольору, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Кількісний вміст PVP становить 0,268 г.

Небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, ОСОБА_3 незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою особистого вживання.

Дії, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Так, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. У даній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту без його участі.

Крім того, кримінальним проступком шкоду не завдано. Особи потерпілими не визнавались, цивільний позов не заявлявся.

Отже, враховуючи, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження), про що свідчить його письмова заява, яка додана до обвинувального акту та матеріалів кримінального провадження, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку стосовно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження).

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, та суд кваліфікує його дії як: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, з профільною середньо-спеціальною освітою, не одружений, проживає в м. Одеса, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не значиться, та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, і на момент вчинення проступку, в силу ст. 89 КК України, судимостей не мав.

Як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, суд враховує те, що він щиро розкаявся.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

За вчинення проступку, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

При призначені покарання, врахувавши в сукупності наведені вище обставини злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді трьох років обмеження волі.

З урахуванням молодого віку особи, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_3 вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року був засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України допокарання у виді 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При цьому, суд при ухваленні вироку, враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своєму рішенні Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду України по справі №511/37/16- к, зазначила, що виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому, суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів покарання, зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Крім того, згідно висновку, викладеного в постанові ОП ККС Верховного Суду від 23.09.2019 року (справа №199/1496/17, провадження № 51-2631кмо19) кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.

Тому, з огляду на те, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні 19.08.2024 року, тобто до постановлення відносно нього попереднього вирокуСуворовського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши в даному випадку принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим за попереднім вироком суду.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року, яким особу засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні не обирався. Цивільний позов не заявлено.

На підставі ст. 174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року, на полімерний згорток з порошкоподібною речовиною, вилучений 19.08.2024 року в ході проведення обшуку ОСОБА_3 , поміщений та опечатаний в спеціальний пакет PSP1224111, підлягає скасуванню.

Також на підставі вимог ст. 122, 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню судові витрати, витрачені на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 18.01.2024 року №СЕ-19/16989-23/390-НЗПРАПна суму 4 543 гривні 68 копійок.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 50, 61, 75, 76, 309 КК України, ст. 100, 124, 174, 302, 367-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.08.2024 року, яким особу засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, більш суворим покаранням за даним вироком остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, витрачені на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 18.01.2024 року №СЕ-19/16989-23/390-НЗПРАП на суму 4 543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.08.2024 року, на полімерний згорток з порошкоподібною речовиною, вилучений 19.08.2024 року в ході проведення обшуку ОСОБА_3 , поміщений та опечатаний в спеціальний пакет PSP1224111, скасувати.

Речові докази по справі:

- полімерний згорток з порошкоподібною речовиною, а саме кристалічна речовина світло-бежевого кольору, масою 0,325 г (залишку після дослідження), що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, поміщений та опечатаний в експертний пакет №5665939 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_5