Справа № 274/9027/24
Провадженнян № 1-в/0274/1386/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за поданням ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, вироків Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021, 19.01.2024, Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2024, ухвалених щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, неодруженого, до засудження проживав за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03.02.2021 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, 75 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

- 19.01.2024 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця обмеження волі;

в с т а н о в и в:

18.11.2024 до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшло подання про приведення вироків Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021, 19.01.2024 та Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2024, ухвалених щодо ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Прокурор, представник виправного центру та засуджений в судове засідання не з`явились. Від прокурора та засудженого до суду надійшли клопотання про проведення розгляду у їх відсутність. Начальник виправного центру в самому поданні просив розглянути справу у відсутність представника установи.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення подання.

Судом встановлено, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч. 1, 185 ч. 2, 309 ч. 1 КК України і призначено йому покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді - 3 років обмеження волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнено обвинуваченого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вирок набрав законної сили 06.03.2021.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 визначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі на строк 4 роки 1 місяць обмеження волі. Вирок набрав законної сили 22.02.2024.

Вироком Корольовського районного суду від 07.05.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання на підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2024 р., за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_3 остаточну міру покарання до відбуття, шляхом часткового складання покарань, у виді 4 років 2 місяців обмеження волі. Згідно змісту вироку, строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 07.05.2024 року. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 24.11.2023 року по 07.05.2024 року. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього затримання за 24.04.2021 р. та 14.10.2022 р. Вирок набрав законної сили 07.06.2024.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто до 2102 грн. у 2020 році, 2270 грн. у 2021 році, ) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 відбулась кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 нмдг до 2 нмдг, що безпосередньо вплинула на суть відповідних кримінально-караних діянь, адже у тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП України. Така зміна КУпАП є зміною кримінального законодавства України, що призвело до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Зі змісту вироку Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 23.09.2020 та його діями було завдано потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1550 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2020 році настає з суми 2102 грн.

Поряд з цим, зі змісту цього ж вироку вбачається, що ОСОБА_3 засуджений ще й за інші кримінальні правопорушення, зокрема за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 3 роки, ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік та остаточне покарання йому призначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а тому декриміналізація ч. 1 ст. 185 КК України не змінює вирок суду в частині призначеного остаточного покарання, оскільки ОСОБА_3 призначено єдине покарання за всіма епізодами, що йому інкримінувалися шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а тому покарання призначене вироком суду від 03.02.2021 залишається незмінним.

Зі змісту вироку Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2024 вбачається, що правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив 25.03.2021 та його діями було завдано потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1926,67 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2021 році настає з суми 2270 грн.

Зі змісту вироку Корольовського районного суду від 07.05.2024 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 вчинив 17.01.2021 та його діями було завдано потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1916,67 грн., тоді як за новим Законом такі дії є адміністративним правопорушенням, оскільки кримінальна відповідальність у 2020 році настає з суми 2270 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи викладене, подання адміністрації виправного центру підлягає задоволенню, а вироки судів приведенню у відповідність до нового Закону.

Разом з цим, приведення у відповідність до вимог нового Закону вироків Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021, 19.01.2024, Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2024 впливає на покарання призначене ОСОБА_3 вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2024, оскільки потребує вирішення питання щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України (по епізоду таємного викрадення майна ОСОБА_4 02.10.2020), а також про застосування покарання за наявності кількох вироків (Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 та Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2024). Однак, ці питання виходять за межі предмету судового розгляду та мають бути вирішені у порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КПК України за зверненням адміністрації установи, засудженого, його захисника, прокурора, після набрання цією ухвалою законної сили.

Керуючись статтею 5 КК України, статтями 372, 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, суд,

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного вироком суду покарання за ч. 1 ст. 185 КК України (по епізоду таємного викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 23.09.2020) у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Богунського районного суду м. Житомира від 03.02.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 3 роки, за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільненим від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 19.01.2024 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного вироком суду покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 07.05.2024 привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного вироком суду покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його було засуджено.

Вважати ОСОБА_3 засудженим вироком Корольовського районного суду від 07.05.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу в сумі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Остаточне покарання засудженому ОСОБА_3 підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.ст. 537, 539 КК України шляхом звернення до суду з поданням/заявою про застосування покарання за наявності кількох вироків, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку після набрання цією ухвалою законної сили.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1