Справа № 645/4321/24
Провадження № 1-кп/645/438/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду у м. Харкова в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 0000260 від 06.06.2024 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Євпаторія, АР Крим, українки, громадянки України, незаміжньої, яка має незакінчену вищу освіту, неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючу, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Відповідно до списку № 2 таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000, «амфетамін» є психотропною речовиною, обіг якої обмежений.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежений, - «амфетамін» без мети збуту, за наступних обставин.

Так, 05.06.2024, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежений, без мети збуту, скориставшись всесвітньою мережею «Інтернет», через месенджер «Telegram», здійснила замовлення психотропної речовини, обіг якої обмежений - «амфетамін», у невстановленої в ході досудового розслідування особи.

Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежений, без мети збуту, прибула 06.06.2024, близько 21 год. 30 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, за вказаною у замовленні адресою, а саме на відкриту ділянку місцевості, що знаходиться неподалік від будинку АДРЕСА_3 , де на землі побачила згорток в ізоленті синього кольору, в середині якого знаходився полімерний пакет з речовиною, який у визначеному місці лежав на землі.

Після цього, ОСОБА_3 , достовірно розуміючи, що у даному згортку знаходиться замовлена нею раніше психотропна речовина, обіг якої обмежений «амфетамін», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбавши вищевказану психотропну речовину, рушила з місця та з вказаного часу почала її незаконно зберігати при собі з метою подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_3 , пов`язані із незаконним придбанням та зберіганням психотропної речовини, обіг якої обмежений, без мети збуту були припинені працівниками поліції, якими 05.06.2024 у період часу з 22 год. 20 хв. по 22 год. 30 хв. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_3 в присутності понятих виявлено та вилучено полімерний пакет, в середині якого знаходилася речовина, масою: 0,9242 г та 1,8198 г, що згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» від 20.06.2024 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежений «амфетамін», ((±)- а-метилфенетиламін), маса якого в перерахунку на масу представленої речовини, становить 0,1237 г, 0,2311 г, що в перерахунку на загальну масу становить 0,3548г.

Отже, всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» ОСОБА_3 , незаконно придбала та зберігала без мети збуту психотропну речовину, обіг якої обмежений - «амфетамін», згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. №770.

Таким чином ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому їй кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не засуджена (довідка №50-10062024/63059 від. 10.04.2024), як вбачається з повідомлення КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» №4990 від 06 червня 2024 року ОСОБА_3 на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КНП «Міський психоневрологічний диспансер» № 3586 від 13 червня 2024 року ОСОБА_3 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до закладу не зверталася.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченої, дані про її особу, відношення обвинуваченої до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також попередження вчинення нових правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Так, санкція КК України передбачає покарання у вигляді штрафу, але оскільки обвинувачена не працевлаштована, суд не призначає їй вказаний вид покарання.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ч.9 ст. 100 КПК.

У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

У зв`язку зі звільненням засудженої ОСОБА_3 з випробуванням покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області процесуальні витрати: за проведення судової експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю: 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» висновок № СЕ-19/121-24/15950- НЗПРАП від 20.06.2024 року у розмірі 2271,84 грн. (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня вісімдесят чотири копійки)

Речовий доказ - спеціальний пакет CRI1079659 на якому мається бирка, з рукописним та надрукованим текстом: Харківський НДЕКЦ МВС; висновок експерта № СЕ-19/121-24/15950-НЗПРАП від 20.06.2024; № КП (справи) № 0000260 від 06.06.2024; вид експ: 8.6; вміст упаковки: об`єкти дослідження; Експерт: ОСОБА_5 , підпис, який знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - знищити.

Речовий доказ компакт диск - «ALERUS», формату «DVD-R, 4,7 GВ, 120 хв, на якому мається відеозапис огляду місця події, який проведено 05.06.2024, за адресою: АДРЕСА_3 , який знаходиться на відповідальному зберіганні в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - залишити там зберігати.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя