Провадження № 1-кп/344/1224/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні одну малолітню дитину, не працюючої, раніше не судимої, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 11.07.2024 близько 14 години 30 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки Toyota Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухалася по стоянці для транспортних засобів, що знаходиться поруч із ТЦ ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 . Під час руху транспортним засобом ОСОБА_5 , вирішила припаркувати керований нею автомобіль та розпочала рух заднім ходом. У той час, позаду автомобіля марки Toyota Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ліва на право відносно руху автомобіля, рухалась пішохід ОСОБА_6 .

Порушуючи вимоги пунктів 2.3.б, 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, водій ОСОБА_5 проявила неуважність, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернулась за допомогою до інших осіб, щоб припаркувати автомобіль, продовжила рух транспортним засобом заднім ходом та задньою частиною автомобіля вчинила наїзд на ОСОБА_6 .

При цьому водій ОСОБА_5 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.10.1, який вказує, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 10.9, відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоуламкового перелому правої стегнової кістки у верхній третині, який відповідно до висновку судово-медичного екперта відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

03.09.2024 року обвинувачена ОСОБА_5 подала до суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Вказала, що свою вину у вчиненому правопорушенні визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, в повному обсязі відшкодувала потерпілій збитки, будь яких претензій матеріального чи морального характеру ОСОБА_6 до неї не має, про що свідчить розписка про відшкодування шкоди.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 подане клопотання підтримала, просила задоволити.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання та просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки вона вперше вчинила нетяжкий злочин з необережності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, примирилася із потерпілою та добровільно відшкодувала усі заподіяні їй збитки.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила, що завдану шкоду їй відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченої вона не має, із обвинуваченою примирилася, а тому не заперечує щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Прокурор не заперечила щодо задоволення клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою та відповідним закриттям кримінального провадження.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини 1 або частини 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченою своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України є вірною, оскільки вона вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, злочин, у вчиненні якого вона обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений із необережності, свою вину у вчиненому обвинувачена визнала повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, повністю відшкодувала заподіяні збитки та примирилася із потерпілою, заміжня, має на утриманні малолітню дитину.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирилася із потерпілою ОСОБА_6 , повністю відшкодувала заподіяну їй шкоду, суд вважає, що обвинувачена може бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винної із потерпілою, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи слід покласти на обвинувачену.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винної з потерпілою, кримінальне провадження щодо неї закрити.

Речові докази:

- автомобіль марки Toyota Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який постановою старшого слідчого від 11.07.2024 року визнано речовим доказом та переданий на зберігання ОСОБА_5 згідно постанови старшого слідчого від 15.08.2024 року вважати повернутим за належністю, арешт накладений ухвалою слідчого судді від 17.07.2024 року скасувати;

- оптичний DVD-диск, який постановою старшого слідчого від 12.07.2024 року визнано речовим доказом залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 2 271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) гривню 84 копійки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_7