Справа № 646/1806/24
№ провадження 1-кп/646/560/2024

ВИРОК

іменем України

15.10.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003168 від 23.11.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Дуванка Сватівського району Луганської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, судимого 13.07.2011 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 153 КК України до 3 років позбавлення волі, 31.01.2017 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 3 роки, ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 03.10.2017 року скасовано відбуття покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання до місць позбавлення волі, 19.06.2020 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 близько 02 год. 00 хв. 23.11.2023 року перебував у будинку АДРЕСА_2 , в гостях у ОСОБА_6 , де вживали алкогольні напої. Під час словесного конфлікту із ОСОБА_6 , який переріс у бійку, у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, розуміючи, що від його дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я останнього, ОСОБА_5 , лежачи на підлозі, узяв у ліву руку битку та наніс нею 2-3 удари в область лобної частини голови з права та руками не менше чотирьох ударів по тулубу та голові ОСОБА_6 , який в той час сидів на ньому зверху. Від отриманих ударів ОСОБА_6 присів біля ног ОСОБА_5 , який, підвівшись на ноги, наніс один удар в область сідниць ОСОБА_6 , від чого той впав на підлогу.

Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-17/581-Зт/23 від 17.01.2024 року, тілесні ушкодження у виді забійної рани в потилочній області праворуч, крововиливу в м`які покрити голови з боку їх внутрішній поверхні в лобно-тім`яної кістки праворуч та потиличній області праворуч, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, крововиливів під м`які оболонки головного мозку (правої та лівої півкулі головного мозку, набряк та набрякання головного мозку, з дислокацією стволової частини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та відкриту черепно-мозкову травму у формі забійної рани в лобно-тім`яної кістки праворуч, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, що ускладнилися у своїй течії розвитком набряку та набрякання головного мозку, з дислокацією стволової частини, яка відноситься до тяжких тілесних ушкодженьо за ознакою небезпеки для життя.

ОСОБА_5 , вважаючи, що ним виконані усі дії, направлені на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , відвів останнього до будинку АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_7 .

В результаті отриманих тілесних ушкоджень у виді відкритої черепно-мозкової травми у формі забійної рани в лобно-тім`яній кістки праворуч, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, що ускладнилися у своїй течії розвитком набряку та набрякання головного мозку, з дислокацією стволової частини, ОСОБА_6 близько 06 год. 00 хв. 23.11.2023 року помер.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, підтвердивши факти і обставини його вчинення, так як це зазначено вище. Зокрема вказав, що з 22.11.2023 року по 23.11.2023 року він знаходився в гостях по АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_6 . Вони вживали алкогольні напої. Він особисто випив близько 0,5 л. горілки. Близько 02 год. 00 хв. 23.11.2023 року між ними виник словесний конфлікт на підґрунті ревнощів, який переріс у бійку. Під час вказаного конфлікту, він впав на підлогу, а ОСОБА_6 сів на нього. Лежачи на підлозі, він схопив у ліву руку битку та наніс нею 2-3 удари в область голови з права та руками не менше чотирьох ударів по тулубу та голові ОСОБА_6 . Після вказаних ударів ОСОБА_6 присів біля його ніг, а він, підвівшись на ноги, ще раз вдарив ОСОБА_6 по сідницям, від чого той впав на підлогу. Обливши ОСОБА_6 водою, він привів його до тями. Він розумів, що внаслідок нанесених ним ударів, ОСОБА_6 будуть спричинені тяжкі тілесні ушкодження. Разом з тим, він не хотів вбивати ОСОБА_6 .

Згодом, взявши під руку ОСОБА_6 , вони разом пішли за місцем проживання ОСОБА_7 у будинок АДРЕСА_3 , де залишились спати.

Прокинувшись вранці, він пішов на роботу, а згодом дізнався, що ОСОБА_6 помер.

Пояснення ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 , встановлені судом обставини повністю підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:

Даними протоколу огляду місця події від 23.11.2023 року та фото таблицею до нього, під час проведення якого були оглянуті територія домоволодіння по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 . У будинку АДРЕСА_3 був виявлений труп ОСОБА_6 . Також за вказаними адресами були виявлені та вилучені черевики біжеві зі слідами РБК, куртка червона жіноча зі слідами РБК, фрагмент обгорілого пластику, змиви РБК за № № 1-4, сліди рук на одному відбитку липкої стрічки (т. 1 а.с. 183-214).

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що саме по АДРЕСА_2 він наносив удари битою, руками ОСОБА_6 , від чого той помер 23.11.2024 року у будинку АДРЕСА_3 .

Даними речових доказів військовими черевиками бежевого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, конгломератом обгорілого пластику, зовні схожого на палицю, жіночою куртку червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору, змивами на ватно-мерлевих паличок № № 1-4, слідами рук на одному відрізку липкої стрічки - вилученими 23.11.2023 року, приєднаними до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.с. 219-220 ).

Обвинувачений під час судового розгляду підтвердив, що ОСОБА_6 23.11.2023 року був взутий у вказані військові черевики, а у зазначену жіночу куртку червоного кольору була одягнута дружина ОСОБА_6 .

Даними судово-медичної експертизи № 12-17/581-Зт/23 від 17.01.2024 року, згідно висновку якої на тілі група ОСОБА_6 виявлені наступні тілесні ушкодження: Голови відкрита черепно-мозкова травма, у формі забійної рани в лобно-тім`яній області праворуч, забійної рани в потиличній області праворуч, крововиливів в м`які покриви голови з боку їх внутрішній поверхні в лобно-тім`яній області праворуч та потиличній області праворуч, відкритого уламкового перелому лобно-тім`яної кістки праворуч, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, крововиливів під м`які оболонки головного мозку (правої та лівої півкулі головного мозку), набряк та набрякання головного мозку, з дислокацією стволової частини;Тулуба - множинні садна на задній поверхні правої та лівої половини грудної клітки; Кінцівок - множинні садна в правій сідничній області в нижній третині та на задній поверхні правого стегна в верхній третині.

Вказані вище тілесні ушкодження мають ознаки прижиттєвості їх утворення і утворилися від неодноразової дії тупого предмета, з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удар, індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо, внаслідок нанесення ударів биткою нападаючого; враховуючи характеризуючи особливості вищевказаної забійної рани в лобно-тім`яній області праворуч (рана розмірами 4,8 x 3,5 см), можливо стверджувати, що вона могла бути отримана внаслідок нанесення ударів (не менше 2-х, 3-х ударів) биткою (довжиною приблизно 50-60 см, діаметром у найширшій частині приблизно 6 см), з місцем прикладання сили в лобно-тім`яну область голови праворуч ОСОБА_6 ; вищевказані множинні садна на задній поверхні правої та лівої половини грудної клітки, в npaвій сідничній області та на задній поверхні правого стегна мають ознаки прижиттєвості їх утворення, і могли утворитися по механізму тертя-ковзання, індивідуальні особливості яких своїй травмуючій поверхні не відобразилися, можливо внаслідок волочіння тіла ОСОБА_6 , і могли бути отримані у вказаний строк та при вказаних обставинах.

Причиною смерті ОСОБА_6 стала вищевказана відкрита черепно-мозкова травма, у формі забійної рани в лобно-тім`яній області праворуч, відкритого уламкового перелому лобно-тім`яної кістки праворуч, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, що ускладнилися у своїй течії розвитком набряку та набрякання головного мозку, з дислокацією стволової частини, що і обумовило настання, його смерті.

По ступеню тяжкості вищевказані множинні садна на задній поверхні правої та лівої половини грудної клітки, множинні садна в правій сідничній області в нижній третині та на задній поверхні правого стегна в верхній третині, як в сукупності, так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

По ступеню тяжкості вищевказана відкрита черепно-мозкова травма, у формі забійної рани і лобно-тім`яній області праворуч, відкритого уламкового перелому лобно-тім`яної кістки праворуч, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, що ускладнилися у своїй течії розвитком набряку та набрякання головного мозку, з дислокацією стволової частини, у своїй сукупності, що утворилася по єдиному механізму відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

При судово-медичній експертизі на тілі трупа ОСОБА_6 слідів боротьби або самооборони не мається.

Між спричиненням вищевказаних тілесних ушкоджень та смертю ОСОБА_6 мається прямий причинний зв`язок.

Виходячи з динаміки розвитку трупних явищ, можливо стверджувати, що смерть ОСОБА_6 настала 23.11.2023 року в період часу з 06 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

Враховуючи характеризуючи особливості вищевказаної відкритої черепно-мозкової травми, можливо стверджувати, що смерть ОСОБА_6 наступила в період часу, що обчислюється декількома десятками секунд, можливо ліченими хвилинами, у міру наростання явищ травматичних внутрішньочерепних крововиливів, і в цей період часу ОСОБА_6 міг відчувати особливо сильні больові відчуття, але не міг здійснювати які-небудь цілеспрямовані дії, міг обмежено пересувати, звати на допомогу та інше.

Виключена можливість утворення вищевказаних тілесних ушкоджень при падінні ОСОБА_6 з висоти власного росту, або внаслідок самоспричинення, що не характерно для даного виду травми.

Місце виявлення трупа ОСОБА_6 є місцем настання його смерті.

При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 (внутрішнє дослідження) у порожнині шлунку виявлено близько 300 мл рідких кашкоподібних харчових мас, з запахом алкоголю. До часу настання смерті ОСОБА_6 був нетверезий, при судово-токсикологічній експертизі в крові від група виявлено етиловий спирт у кількості 2,59 %. За даними офіційної таблиці концентрація алкоголю відповідає його вмісту як при сильному ступеню алкогольного сп`яніння. Групова приналежність крові від трупа ОСОБА_6 належить до групи АВ (т. 1 а.с. 230-233).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.11.2023 року, згідно якого ОСОБА_5 був затриманий 24.11.2023 року. ОСОБА_5 була добровільно видана кофта зеленого кольору на змійці зі слідами РБК (т. 1 а.с. 234-237).

Даними речового доказу кофтою зеленого кольору на змійці зі слідами РБК - приєднаною до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.с. 238).

Обвинувачений під час судового розгляду вказав, що вилучена кофта була одягнута на нього під час того, як він наносив 23.11.2023 року удари ОСОБА_6 .

Даними судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-23/29447-Д від 18.12.2023 року, згідно висновку якої один слід пальця руки розмірами 12 x 34 мм (відкопійований на відрізку липкої стрічки розмірами 38 x 61 мм), визнаний придатним для проведення по ньому порівняльного дослідження (для ідентифікації за ним особи). Три сліди папілярних узорів розмірами 5 x 24 мм, 11 x 16 мм, 8 x 16 мм (відкопійовані на відрізку липкої стрічки розмірами 38 x 61 мм), визнані непридатними для ідентифікації особи. Слід пальця руки розміром 12 x 34 мм (відкопійований на відрізку липкої стрічки розміром 38 x 61 мм), залишений мізинним пальцем правої руки на ім`я « ОСОБА_8 » (т. 2 а.с. 1-11).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 14/2814-Дм/23 від 28.12.2023 року, згідно висновку якої групова приналежність крові від трупа ОСОБА_6 на куртці (об`єкти № № 1, 2), вилученої в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини групи АВ, походження якої від ОСОБА_6 , не виключається (т. 1 а.с. 247-250).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 14/2813-Дм/23 від 26.12.2023 року, згідно висновку якої кров від трупа ОСОБА_6 належить до групи АВ. На черевиках чоловічих (об`єкти № № 1-11) світло-коричневого кольору з сіруватим відтінком (беж), вилучених 23.11.2023 року в ході огляду місця події, виявлена кров людини групи АВ, походження якої від ОСОБА_6 , не виключається (т. 2 а.с. 13-17).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 15-12/882-Ц/Дм 2023 р. від 25.12.2023 року, згідно висновку якої при проведенні судово-медичної експертизи змиву АДРЕСА_4 , знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлені антигени А та В. Встановити статеву приналежність слідів крові не представилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові AB(VI), в тому числі і від ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 18-24).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 15-12/881-Ц/Дм 2023 р. від 25.12.2023 року, згідно висновку якої при проведенні судово-медичної експертизи змиву АДРЕСА_5 , знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлені антигени А та В. Встановити статеву приналежність слідів крові не представилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові AB(VI), в тому числі і від ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 25-31).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 15-12/880-Ц/Дм 2023 р. від 25.12.2023 року, згідно висновку якої при проведенні судово-медичної експертизи змиву АДРЕСА_6 , знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлені антигени А та В. Встановити статеву приналежність слідів крові не представилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові AB(VI), в тому числі і від ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 32-38).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 15-12/889-Ц/Дм 2023 р. від 27.12.2023 року, згідно висновку якої при проведенні судово-медичної експертизи піднігтьового вмісту з лівої руки ОСОБА_5 знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлені антигени В, А та Н. Антиген Н властивий для самого ОСОБА_5 і характерно для групи крові 0 (І) з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, а антигени В та А для нього є чужорідними. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові AB(VI), в тому числі і від ОСОБА_6 . Проте, враховуючи групову характеристику крові самого ОСОБА_5 , можна припустити домішки-слідів крові і від нього, якщо на момент скоєння злочину у нього були травми, які супроводжувалися зовнішньою кровотечою. Що, стосується клітинного вмісту, то походження його ймовірно всього за рахунок власного нігтьового ложа. Ядровмістимі клітини не знайдено (т. 2 а.с. 39-45).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 15-12/891-Ц/Дм 2023 р. від 27.12.2023 року, згідно висновку якої при проведенні судово-медичної експертизи змиву, вилученого адресою: АДРЕСА_2 , знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлені антигени В та А. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові AB(VI), в тому числі і від ОСОБА_6 .. Встановити статеву приналежність слідів крові не представилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин. (т. 2 а.с. 46-52).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними судово-медичної експертизи № 15-12/886-Ц/Дм 2023 р. від 27.12.2023 року, згідно висновку якої при проведенні судово-медичної експертизи змиву з лівої руки ОСОБА_5 знайдені сліди крові людини. При серологічному досліджені виявлені антигени В, А та Н. Антиген Н властивий для самого ОСОБА_5 і характерно для групи крові 0 (І)з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, а антигени В та А для нього є чужорідними. Таким чином, сліди крові могли походити від людини з групою крові AB(VI), в тому числі і від ОСОБА_6 .. Проте, враховуючи групову характеристику крові самого ОСОБА_5 , можна припустити домішки слідів крові і від нього, якщо на момент скоєння злочину у нього були травми, які супроводжувалися зовнішньою кровотечою. Встановити статеву приналежність слідів крові не представилось можливим у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові та ядровмістимих клітин. (т. 2 а.с. 53-61).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 16.01.2024 року та відеозаписом до нього, під час проведення якого обвинувачений показав та розказав про обставини нанесення ним 23.11.2023 року у будинку АДРЕСА_2 ударів ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 71-74).

Під час судового розгляду обвинувачений підтвердив обставини, викладені ним при проведенні вказаного слідчого експерименту.

Даними судово-медичної експертизи № 12-17/581-Зм/23 від 15.02.2024 року, згідно висновку якої свідчення ОСОБА_5 , дані ним в якості підозрюваного, в ході проведення слідчого експерименту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, як механізм нанесення тілесних ушкоджень, так і в способі їх спричинення ОСОБА_6 , і відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи (т. 2 а.с. 75-77).

Під час судового розгляду обвинувачений не оспорював висновки вказаного експертного дослідження.

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що всі вище перелічені та досліджені в судовому засіданні докази не викликають у суду сумніву, оцінені судом як належні та допустимі докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України судом не встановлено. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено також не було.

При цьому суд зауважує, що умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Про наявність умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_6 свідчить сукупність всіх обставин вчинених обвинуваченим діянь, зокрема, знаряддя злочину (бита), спосіб нанесення, локалізація тілесних ушкоджень і цілеспрямованість дій обвинуваченого.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 вказав, що він розумів, що бита, якою він наносив удари, є фактично зброєю, і від нанесених ним ударів, як цією битою, так і руками, будуть спричинені тілесні ушкодження, від яких може наступити смерть ОСОБА_6 Розумів, що наносив удари в область життєво важливих органів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а тому вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження - умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він судимий 13.07.2011 року Іванківським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 153 КК України до 3 років позбавлення волі, 31.01.2017 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. ч. 1, 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України іспитовий строк 3 роки, ухвалою Кремінського районного суду Луганської області від 03.10.2017 року скасовано відбуття покарання з випробуванням та направлено для відбуття покарання до місць позбавлення волі, 19.06.2020 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, має професійно-технічну освіту, не працює, неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

За місцем проживання ОСОБА_5 зарекомендував себе з негативної сторони, зловживав спиртними напоями, підтримував дружні стосунки з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття.

Окрім цього, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 , вчинив умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення, натомість зазначене не враховується судом як обтяжуючі покарання обставини, відповідно до п. п. 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

За п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування обставини рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не були зазначені в обвинувальному акті як такі, що обтяжують покарання відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На думку суду, визнання цих обставин відповідно до п. п. 1, 13 ч. 1 ст. 67 КК України такими, що обтяжують покарання, не узгоджується з положеннями ст. 337 КПК України.

Такий висновок цілком відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного суду від 20.12.2018 року (справа № 679/783/17).

Крім того, суд вважає зайвим посилання сторони обвинувачення на вчинення злочину в умовах воєнного стану, як на наявність обставини, яка обтяжує покарання, виходячи з наступного.

Як зазначено у ч. 3 ст. 67 КК України, при призначенні покарання суд не може визнати такими, що його обтяжують, обставини, не зазначені в ч. 1 ст. 67 КК України.

Натомість, вчинення злочину в умовах воєнного стану, як обставина, що обтяжує покарання, взагалі не передбачена вказаною вище нормою матеріального закону.

Таким чином, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання ОСОБА_5 та попередження нових злочинів можливо лише в умовах реального відбування покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з 15.10.2024 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-23/29447-Д від 18.12.2023 року у розмірі 3786 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд, одночасно із ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Як встановлено під час судового розгляду, ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.01.2024 року накладено арешт на жіночу куртку червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору; ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 року накладено арешт на військові черевики бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, конгломерат обгорілого пластику, зовні схожий на палицю, змиви на ватно-марлеві палички № № 1-4, сліди рук на одному відрізку липкої стрічки.

Таким чином, враховуючи, що вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації, арешт, накладений на нього, підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, встановлених ст. 178 КПК України, враховуючи вид та міру покарання, яке призначається судом ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 24.11.2023 року по 14.10.2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.10.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-23/29447-Д від 18.12.2023 року у розмірі 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Речові докази - військові черевики бежевого кольору, зі слідами речовини бурого кольору, конгломерат обгорілого пластику, зовні схожого на палицю, змиви на ватно-мерлеві палички № № 1-4, сліди рук на одному відрізку липкої стрічки, жіночу куртку зі слідами речовини бурого кольору, кофту зеленого кольору на змійці зі слідами речовини бурого кольору передані на зберігання до камери схову речових доказів ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області - знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.01.2024 року на жіночу куртку червоного кольору зі слідами речовини бурого кольору та арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 25.01.2024 року на військові черевики бежевого кольору зі слідами речовини бурого кольору, конгломерат обгорілого пластику, зовні схожий на палицю, змиви на ватно-марлеві палички № № 1-4, сліди рук на одному відрізку липкої стрічки - скасувати.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити без змін - у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 24.11.2023 року по 14.10.2024 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя -