Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/300/2024 Справа № 641/6980/24
УХВАЛА

28 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова подання начальника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» ОСОБА_4 про приведення вироків Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 та Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023 в частині призначеного покарання у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ та подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова , мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,громадянки України, до засудження не працюючої, засудженої:

- 29.11.2022 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст.185 ч. 2 ст. 15 , ч. 4 ст. 185 , ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,

- 15.08.2023 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 190, ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року та за даним вироком остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 5 років 3 місці позбавлення волі, зараховано у строк відбування покарання строку перебування під вартою з 01.09.2022 по 15.08.2023. Згідно із вироком Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024 вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023 року в частині призначення покарання скасовано, ухвалено вважати засудженою за ч. 2 ст. 190 , ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 ,70 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 5 років 3 місяці позбавленні волі . В інший частині вирок залишено без змін,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» ОСОБА_4 про приведення вироків Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 та Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023, зміненого вироком Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024, в частині призначеного покарання у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ та подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі щодо засудженої ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 ОСОБА_5 була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст.185 , ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, де остання своїми протиправними діями завдала або могла завдати матеріальну шкоду потерпілому: 13.08.2022 на суму 6192,75 грн., 16.08.2022 на суму 2500 грн, 16.08.2022 а суму 300 грн., 16.08.2022 на суму 5770,00 грн, 16.08.2022 на суму 15232,92 грн.

Також, вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року та за даним вироком остаточно призначено до відбуття покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі, зараховано у строк відбування покарання строку перебування під вартою з 01.09.2022 по 15.08.2023. Згідно із вироком Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024 вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023 року в частині призначення покарання скасовано, ухвалено вважати засудженою за ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, 70 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 5 років 3 місяців позбавленні волі В інший частині вирок залишено без змін, Згідно із вказаним вироком ОСОБА_5 завдала або могла завдати шкоду своїми протиправними діями 29.03.2021 на суму 1890 грн., 20.02.2022 на суму 4000 грн, 30.03.2022 на суму 1074,50 грн., 31.03.2022 на суму 2586,98 грн., 17.05.2022 на суму 1314,54 грн., у період з 20.07.2022 по 26.07.2022 на суму 1992,80 грн.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного вище та ст. ст. 74 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, в.о. начальника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» просить привести вищевказаний вирок у відповідність до Закону №3886-ІХ.

В судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Від представника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» та засудженої надійшли заяви, в яких вони просили клопотання розглядати без їх участі, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, який на 01.01. 2021 становив 2 270,00 грн.на 01.01.2022 становив 2 481,00 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 ОСОБА_5 була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185 , ч. 4 ст. 185 , ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, згідно якого остання:

13.08.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі на суму 6192,75 грн. ,

16.08.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі на суму 2500 грн,

16.08.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі на суму 300 грн.,

16.08.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та могла завдати потерпілому матеріальну шкоду в розмірі на суму 5770,00 грн,

16.08.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі на суму 15232,92 грн.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023 ОСОБА_5 засуджена за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі . На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року та за даним вироком остаточно призначено до відбуття покарання у виді 5 років 3 місці позбавлення волі , зараховано у строк відбування покарання строку перебування під вартою з 01.09.2022 по 15.08.2023.

Згідно із вироком Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024 вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023 року в частині призначення покарання скасовано, ухвалено вважати засудженою за ч. 2 ст. 190 , ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 року та остаточно призначено до відбуття покарання у виді 5 років 3 місяців позбавленні волі. В інший частині вирок залишено без змін, згідно якого остання:

29.03.2021 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1890 грн.,

20.02.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 4000 грн,

30.03.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1074,50 грн.,

31.03.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, завдала та могла завдати потерпілому матеріальну шкоду на суму 2586,98 грн.,

17.05.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та могла завдати потерпілому матеріальну шкоду на суму 1314,54 грн.,

у період з 20.07.2022 по 26.07.2022 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1992,80 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 16.08.2022 завдала матеріальну шкоду на суму 300 грн., тобто меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна (менша 2481 грн.) , тобто вчинені нею діяння в цій частині відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, та виключити вказаний епізод з вироку на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Сума майнової шкоди яка була заподіяна або могла бути заподіяна засудженою ОСОБА_5 за іншими епізодами, зазначеними у вироку Київського районного суду м. Харкова (13.08.2022 на суму 6192,75 грн., 16.08.2022 на суму 2500 грн., 16.08.2022 на суму 5770 грн., 16.08.2022 на суму 15232,92 грн.) перевищує розмір неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тому вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінальними правопорушеннями.

Оскільки за ч. 4 ст. 185 КК України засудженій ОСОБА_5 було призначено одне покарання за 4 епізодами крадіжок, а не кожним окремо, суд вважає неможливим застосування положень Закону України №3886-ІХ до покарання в цій частині вироку.

Також , враховуючи, що ОСОБА_5 вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 15.08.2023, який скасований Полтавським апеляційним судом вироком від 07.02.2024 в частині призначеного покарання, засуджена за ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом від 29.03.2021 завдала матеріальну шкоду на суму 1890 грн.; за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 30.03.2022 завдала матеріальну шкоду на суму 1075,50 грн., за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 17.05.2022 завдала матеріальну шкоду на суму 1314,54 грн., за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом з 20.07.2022 по 16.07.2022 завдала матеріальну шкоду на суму 1992,80 грн., тобто менші двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна (менше 2270 грн. у 2021 році; 2481 грн. у 2022 році), вчинені нею діяння в цій частині відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, тому суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, та виключити вказані епізоди з вироку на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Оскільки за цим вироком за ч. 2 ст. 190 КК України засудженій ОСОБА_5 було призначено одне покарання за 2 епізодами шахрайства, а не кожним окремо, за ч. 4 ст. 185 КК України засудженій ОСОБА_5 було призначено одне покарання за 2 епізодами крадіжок, а не кожним окремо, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України засудженій ОСОБА_5 було призначено одне покарання за 2 епізодами крадіжок, а не кожним окремо суд вважає неможливим застосування положень Закону України №3886-ІХ до покарання в цій частині вироку.

За таких обставин, клопотання в.о. начальника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» задовольнити.

Привести вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 16.08.2022, де сума матеріальної шкоди становить 300,00 грн.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що засуджена вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022: за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п?яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати призначеним покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді 5 (п?яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Привести вирок Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024 за ч. 2 ст. 190 КК України за епізодом від 29.03.2021, де сума матеріальної шкоди становить 1890,00 грн.; за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 30.03.2022, де сума матеріальної шкоди становить 1074,50 грн.; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 17.05.2022, де сума матеріальної шкоди становить 1314,54 грн.; за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом з 20.07.2022 по 26.07.2022, де сума матеріальної шкоди становить 1992,80 грн.;

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що засуджена вироком Полтавського апеляційного суду від 07.02.2024: за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі; за ч. 4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати призначеним покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді 5 (п?яти) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим, за вироком Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2022 вважати остаточно призначеним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 5 (п?яти) років 3 (трьох) місяців позбавленні волі.

Копії ухвали направити до ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Cуддя- ОСОБА_1