Справа № 204/5323/24
Провадження № 1-в/204/903/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з зали судових засідань у м. Дніпро клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування у строк відбування покарання, строку попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , у якому захисник просив суд зарахувати засудженому у строк відбування покарання, строк його попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями. Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 раніше засуджений: 02.09.2019 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі; вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року за ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього належного йому майна; 13.09.2022 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна; 22.05.2024 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна.

У межах даних кримінальних проваджень, в різні проміжки часу до засудженого

ОСОБА_5 застосовувались запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою,

однак, під час ухвалення судових рішень, строк попереднього ув`язнення

засудженому не зараховувався, що впливає на остаточний строк призначеного

судами покарання.

Так, в кримінальних провадженнях, за якими ОСОБА_5 засуджений вироками

Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, Індустріального

районного суду м. Дніпропетровська та Ленінського районного суду м.

Дніпропетровська, злочини ОСОБА_5 вчинив в період дії Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який передбачає необхідність зарахування у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні

позбавлення волі.

З питання застосування правил зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України у відповідній редакції, Велика

Палата Верховного Суду в постанові від 29 серпня 2018 року (справа № 663/537/17)

зазначила, що зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є

кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який

впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його). Закон

України № 838-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який іншим чином

поліпшує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, оскільки передбачає

коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з

розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У свою

чергу Закон України № 2046-VIII є законом про кримінальну відповідальність, який

іншим чином погіршує становище особи в розумінні ст. 5 КК України, оскільки

вводить (повертає) коефіцієнт зарахування строку попереднього ув`язнення у строк

покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день

позбавлення волі. Вирішуючи питання про те, якою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України належить керуватися у конкретному випадку, варто враховувати час вчинення особою діяння, як це визначено в частинах 2 і 3 ст. 4 КК України, тобто застосовувати правила дії у часі закону України про кримінальну відповідальність.

У судовому засіданні захисник засудженого, подане клопотання підтримав, просив суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання, подане захисником підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання захисника засудженого не заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що 02.09.2019 вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 засуджений за злочини вчинені 27 липня 2017 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк покарання обчислювати з 02.09.2019. Згідно мотивувальної частини вироку суду під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, оскільки він утримується під вартою по кримінальному провадженню № 0002848 і рахується за Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020 ОСОБА_5 засуджений за злочин вчинений 20 серпня 2017 року, за ч. 3 ст. 289 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання призначено за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019, та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна. Строк відбування покарання обчислювати з 14.12.2017. Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання законної сили залишено без змін тримання під вартою. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.12.2020 вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 289 КК України - змінено. Виключено, на підставі ч. 2 ст. 59 КК України, призначення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 289 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна. Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років без конфіскації майна. Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, вважати засудженим ОСОБА_5 до покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та покарання за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019 року, та до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років без конфіскації майна. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 у кримінальному провадженні № 0002848 від 21.08.2017, до ОСОБА_5 застосовано запобіжнийзахід у вигляді тримання під вартою. У подальшому відповідно до копій ухвал Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від: 19.01.2018, 08.12.2018, 29.03.2018, 16.05.2018, 25.06.2018, 20.08.2018, 16.10.2018, 12.12.2018, 06.02.2019, 01.04.2019, 21.05.2019, 17.07.2019, 12.09.2019, 31.10.2019, 23.12.2019, 25.03.2020, 14.05.2020, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжувався.

Відповідно до рапорту про затримання особи, ОСОБА_5 затриманий 14.12.2017 року.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.10.2020 ОСОБА_5 засуджено за злочин вчинений 06.07.2015, за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинути покаранням, призначеним вироком від 02.09.2019 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який набрав законної сили, та призначити до відбування за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_5 5 років позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання з 09.07.2015. Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 термін попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні згідно протоколу його затримання з 09.07.2015 по 17.07.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирати до набрання вироком законної сили.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2022 ОСОБА_5 засуджений за злочин вчинений 15 серпня 2017 року, за ч. 2 ст. 289 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання призначеного покарання покаранням призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією всього належного майна. Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 14.12.2017. Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2024 ОСОБА_5 засуджений за злочин вчинений 16.12.2016 за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2022, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією майна. У строк відбування покарання за цим вироком зарахувати частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2022 з 14.12.2017 по день набрання даним вироком законної сили. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК (в ред. Закону № 838-VIII від 26.11.2015), зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі з 08.02.2017 по 21.03.2017 включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Суд зазначає, що зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ст. 72 КК України підлягає лише той строк який було застосовано в межах кримінального провадження за яким судом ухвалено вирок.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переважаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Як встановлено судом, 08 лютого 2017 року апеляційним судом Дніпропетровської області до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах 60 днів, строком до 24 березня 2017 року. ОСОБА_5 взято під варту в залі суду.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2017 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2017 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань №4 строком на 60 (шістдесят) днів. У подальшому строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжувався в межах кримінального провадження № 0002848 від 21.08.2017.

Згідно з рапортом про затримання особи від 14.12.2017, ОСОБА_5 затриманий о 19:00 14.12.2017 відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно з вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року за наслідками розгляду кримінального провадження № 0002848 від 21.08.2017, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 було обрано в рамках вказаного кримінального провадження 14.12.2017. Згідно мотивувальної частини даного вироку, злочин, за який засуджено ОСОБА_5 вчинено ним 20 серпня 2017 року, тобто після втрати чинності Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Посилання захисника у поданому ним клопотанні та у судовому засіданні про необхідність зарахування ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення з розрахунку що одному дню тримання під вартою відповідають два дні позбавлення волі, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі 663/537/17, суд не приймає оскільки, відповідно до зазначеної постанови строк попереднього ув`язнення у справі, був зарахований засудженому в межах одного кримінального провадження за епізодами вчинення злочинів: 25.01.2017, 02.02.2017, 14.02.2017. Відповідно до абзацу 106 мотивувальної частини зазначеної постанови Великою Палатою Верховного Суду сформовано висновок про те, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається, а у абзаці 107 постанови вказано, що якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII).

Згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2020, який був змінений ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.12.2020 в частині призначеного покарання, у кримінальному провадженні № 0002848 від 21.08.2017, ОСОБА_5 вчинив злочин 20.08.2017 року. Згідно вироку суду покарання ОСОБА_5 остаточно призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019. Слід зазначити, що злочини, за які ОСОБА_5 був засуджений вироком Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019, були вчинені 27.07.2017, тобто після 20.06.2017.

Отже правові підстави для застосування у даному кримінальному провадженні Закону України в редакції № 838- VIII, та зарахування у строк відбування покарання ОСОБА_5 строку попереднього ув`язнення з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі, відсутні.

Щодо зарахування ОСОБА_5 у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за іншими кримінальними провадженнями, суд зазначає наступне.

Згідно з вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02.09.2019, запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, а злочин вчинено останнім 27.07.2017. Згідно з вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.10.2020 року запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався та йому зараховано строк попереднього ув`язнення з 09.07.2015 по 17.07.2015 з розрахунку, що 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі; згідно з вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2022 запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 14.12.2017; згідно з вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.05.2024, відповідно до якого злочин, за який засуджено ОСОБА_5 вчинений ним 16.12.2016 у строк відбування покарання зараховано частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2022 з 14.12.2017, також на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015) зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.02.2017 по 21.03.2017, з розрахунку, що 1 дня попереднього ув`язнення дорівнює 2 дні позбавлення волі.

Отже, з викладеного суд доходить висновку, що засудженому ОСОБА_5 за всіма кримінальними провадженнями у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у відповідних редакціях статті, що була чинною на час вчинення ОСОБА_5 злочинів, за які його було засуджено). Крім того, з досліджених судом вироків було встановлено, що при призначенні ОСОБА_5 покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 у строк покарання було зараховано покарання, відбуте за попереднім вироком.

Таким чином, згідно матеріалів справи ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирався у кримінальному провадженні № 0002848 від 21.08.2017, у якому 03.06.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська винесено вирок, згідно мотивувальної частини якого злочин вчинено ОСОБА_5 20 серпня 2017 року, тобто, після 20.06.2017, отже правові підстави для застосування у даному провадженні Закону в редакції № 838-VIII від 26.11.2015, та зарахування у строк відбування покарання попереднього ув`язнення з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, відсутні.

З урахуванням викладеного, аналізуючи норми закону та досліджені судом матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю підстав для його задоволення.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про зарахування у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення за всіма кримінальними провадженнями відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Повний текст ухвали складено 22 серпня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1