Справа №591/2620/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/84/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/2620/20 за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.10.2023 про повернення скарги на постанову про закриття кримінального провадження,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі заявник ОСОБА_9 просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження і призначити нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки копію постанови він отримав 17.10.2023 від свого захисника ОСОБА_10 , а із скаргою на це рішення слідчого звернувся до суду 19.10.2023, тому висновки слідчого судді є необґрунтованими.

19.10.2023 до Зарічного районного суду м. Суми надійшла скарга ОСОБА_8 на постанову слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 від 25.06.2020 про закриття кримінального провадження від № 0000242 від 05.07.2018.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.10.2023 вказану скаргу було повернуто ОСОБА_8 . Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження до суду постанови слідчого.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Відповідно ст. 24 КПК, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування встановлений Главою 26 КПК.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (ч. 1 ст. 303 КПК), а скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК, можуть бути подані особою протягом 10 днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності; якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК). При цьому скарга повертається, якщо: 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення (ч. 2 ст. 304 КПК).

Процесуальні строки це встановлені законом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії; будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК (ст. 113 КПК), а пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК).

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ст. 7 КПК), однією з яких є розумні строки, тобто такі, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень, що забезпечують надійний захист законних iнтepeciв учасників кримінального провадження (заявника, потерпілого), iнтepeciв правосуддя, а також забезпечують реальну можливість використати вci передбачені законом засоби для реалізації права на справедливий суд.

Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку законодавець і встановив процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого КПК. При цьому правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження, більш ніж достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу або не подавати, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави; питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку; проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження; у кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності» (рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»). «Доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд» (рішення від 12.07.2007 у справі «Станков проти Болгарії»), а «…безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення у справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» (рішення від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України»).

Тобто, особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право, незважаючи на те, що ст. 117 КПК і містить положення щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, оскільки строками визначаються часові межі існування правовідносин у кримінальному процесі, в яких повинно відбутися здійснення прав і виконання обов`язків учасниками (сторонами) кримінального провадження, а правові норми встановлюють не тільки «що» і «як» потрібно зробити, але і «в які строки», що є обов`язковим елементом поведінки відповідного суб`єкта кримінального провадження і виступає як один з показників правомірності юридичної діяльності учасників процесу.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку необхідне розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Ухваливши рішення про повернення скарги, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 пропустив установлений КПК процесуальний строк та не довів поважності причин для його пропуску.

Так, ОСОБА_8 19.10.2023 звернувся зі скаргою про скасування постанови слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 від 25.06.2020 про закриття кримінального провадження № 0000242 від 05.07.2018, яка до Зарічного районного суду м. Суми надійшла 23.10.2023.

Разом з тим, про існування постанови слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_8 було відомо ще 14.08.2020, коли він отримав її копію, що підтверджується відповідною розпискою у кримінальному провадженні № 0000242 від 05.07.2018 (а. к. п. 124).

Окрім цього, постанова слідчого про закриття кримінального провадження раніше оскаржувалась до суду захисником ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 і ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 22.09.2020 це процесуальне рішення слідчого було скасоване в частині мотивів закриття, про що також було достеменно відомо ОСОБА_8 .

Оскаржене рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим та належним чином умотивованим, тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.10.2023 про повернення скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4