ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5092/24 Номер провадження 11-сс/814/501/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора- ОСОБА_6

підозрюваного- ОСОБА_7

захисника- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 29 червня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000123,-

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25.08.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ватутіне Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця військової служби по мобілізації, на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони та забезпечення бази зберігання РХБЗ військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення і передбаченого за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу з визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначає, що посилання суду на наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України є припущеннями.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 знятий з усіх видів забезпечення як військовослужбовець, а тому застава в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатнім стимулюючим засобом.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_7 , думку прокурора ОСОБА_6 , вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000123 від 14.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) № 34-РС від 26.08.2022 старшого солдата ОСОБА_7 призначено на посаду стрільця взводу охорони роти охорони та забезпечення бази зберігання засобів РХБЗ військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.09.2022 № 252 старшого солдата ОСОБА_7 , стрільця взводу охорони роти охорони та забезпечення бази зберігання засобів РХБЗ, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2022 № 34-РС (по особовому складу) вважати таким, що з 01.09.2022 справи та посаду прийняв.

Старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу по мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони та забезпечення бази зберігання РХБЗ військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконного ухилення від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 20.12.2023, не пізніше 08:00 години, самовільно залишив військову частину - базу зберігання РХБЗ військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: ( АДРЕСА_3 ) ), проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління.

Таким чином, 20.12.2023, не пізніше 08:00 години, старший солдат ОСОБА_7 самовільно залишив військову частину - базу зберігання РХБЗ військової частини НОМЕР_1 , з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, та незаконно перебуває за її межами.

30.04.2024, у відповідності до ст. ст. 133, 135, 276, 278 КПК України ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України шляхом направлення її за місцем проживання та до ВЧ НОМЕР_1 та за місцем його реєстрації.

13.05.2024, у зв`язку з тим, що місце перебування ОСОБА_7 не встановлено та він переховується від органів досудового розслідування, винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 .

Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, склав протокол про затримання підозрюваного ОСОБА_7 28.06.2024 о 15:05 год., якого затримано на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/5092/24, провадження № 1-кс/554/5545/2024 від 14.05.2024 року про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

28.06.2024 року старший слідчий першого слідчого відділу (із дислокацією в м.Полтаві) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_9 , за погодженням прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, ризиків, визначених п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам.

Так, слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

При цьому слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

З викладеного вище вбачається, що з наданих суду матеріалів, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, як того вимагають приписи ст.178 КПК України та всупереч твердженням апелянта.

Про наявність ризиків свідчить те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не здатні забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів враховує доводи захисника, щодо перевищення граничного строку затримання підозрюваного, та вважає за необхідне зазначити, що відповідно до протоколу затримання особи на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_7 було затримано 28.06.2024 року о 15 год. 05 хв. (а.с. 95-100), твердження сторони захисту про фактичне затримання ОСОБА_7 27.06.2024 року матеріалами справи не підтверджуються.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає порушень органом досудового розслідування вищевказаних норм КПК України, а тому доводи захисника в цій частині вважає необґрунтованими.

Одночасно застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не визначив заставу, як альтернативний запобіжний захід з чим погоджується і колегія суддів, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, а частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Отже, з урахуванням перелічених ризиків та обставин кримінального провадження, доводи захисника про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки застава у мінімальному розмірі не зможе належним чином гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, висновки слідчого судді про наявність підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

З огляду на вказане, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376,405,407,422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29 червня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4