Провадження № 274/5915/24
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/748/24

І м е н е м У к р а ї н и

23.07.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/5915/23 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, має на утриманні малолітню дитину 03.08.11 р.н., продавця-касира у магазині «Фермерська курка», зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченої . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрювана ОСОБА_3 за участі захисника з письмової згоди потерпілої уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої 02 липня 2024 року в період часу з 12 год. 08 хв. до 12 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у магазині «Фермерська курка» за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Одеська, 38/2, де вона працює касиром магазину, помітила залишену без нагляду банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , та у неї виник протиправний умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме вказаної вище банківської картки, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 у вказаний день, час та місці, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого нею майна, усвідомлюючи те, що знайдена банківська картка належить іншій особі, з корисливих мотивів, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, маючи на меті у подальшому вчинити крадіжку грошей, взяла зазначену пластикову банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 та яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, є безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, та таким чином викрала її з корисливих мотивів, розпорядившись на власний розсуд.

У подальшому ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки, належної ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив, користуючись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, викрала грошові кошти, належні ОСОБА_6 , що знаходились на банківському рахунку АТ КБ «Приват Банк» за наступних обставин.

Так, 02 липня 2024 року о 12:20 год., перебуваючи у магазині «Фермерська курка» за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи раніше викрадену банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 шляхом безконтактного розрахунку здійснила оплату за придбані нею товари на загальну суму 703,21 грн., спричинивши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану вище суму.

Кримінальна відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, та ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

12 липня 2024 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 з письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та узгоджують з врахуванням ч. 1 ст. 70 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, виконувати усі обов`язки, які будуть покладені на неї судом.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а також укладення угоди про визнання винуватості допускається у випадках надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди. Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином, а передбачене ч. 1 ст. 357 КК України кримінальним проступком, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та від потерпілої є письмова згода прокурору на укладення угоди, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (10.07.24) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частин статтей закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченою винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, відшкодування потерпілій шкоди внаслідок дій обвинуваченої, зазначено узгоджене покарання та згоду обвинуваченої на призначення покарання зі звільненням від його відбування, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та обвинуваченою є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація кримінальних правопорушень, скоєних ОСОБА_3 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_3 заявила, що вона цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої (раніше не судима, має інвалідність, на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно).

Прокурор, захисник, обвинувачена висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачена вказала, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Підстав для обрання щодо обвинуваченої запобіжного заходу, враховуючи особу обвинуваченої, беручи до уваги призначене покарання, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 липня 2024 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання:

*за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк 01 (один) рік.

*за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим обвинуваченій ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року іспитового строку, якщо вона протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази у провадженні після набрання вироком законної сили:

банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яку відповідно до постанови слідчого від 03.07.24 поміщено до кімнати зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області - повернути власниці ОСОБА_6 ;

фіскальний чек ФОП « ОСОБА_7 » № НОМЕР_2 від 02.07.2024, який відповідно до постанови слідчого від 03.07.24 поміщено до кімнати зберігання речових доказів Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області знищити;

CD-R-диск з відеозаписом від 02.07.24 у магазині Полісся, який долучено до матеріалів провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрай1онного суду Житомирської області від 08.07.24 на банківську картку АТ «Приват Банк» № НОМЕР_1 та фіскальний чек ФОП « ОСОБА_7 » № НОМЕР_2 від 02.07.2024 скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченої ОСОБА_3 - не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченою, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1