Справа № 191/3009/24
Провадження № 1-в/191/275/24
У Х В А Л А

іменем України

06 вересня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне заяву захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування до засудженого ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 з клопотанням про застосування до останнього ст. 81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог, захисник зазначив, що 11.05.2022 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська ОСОБА_6 визнав винним у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України та призначив йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Станом на червень 2024 року ОСОБА_6 відбув більше двох третин строку покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська. За час відбування у ДУ «СВК №94» засуджений дотримувався правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, порушень режиму утримання не допускав. Станом на 11.06.2024 року відбутий строк покарання становить 3 роки 4 місяці 7 днів. Захисник вважає, що ОСОБА_6 довів своє виправлення та може бути звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком суду. Після звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_6 має намір працевлаштуватися та створити сім`ю.

У зв`язку з цим, захисник просить звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11.05.2022 року на підставі ст.81 КК України.

Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні підтримав думку захисника та пояснив, що він хворів, тому не мав можливості працювати.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, оскільки засуджений ОСОБА_6 не довів своє виправлення.

Представник ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 та пояснив, що на даний час засуджений ОСОБА_6 не працевлаштований, однак виконує обов`язки днювального, має два заохочення та одне стягнення, яке на даний час не погашене у встановленому законом порядку, отримав дві подяки за роботу у відділенні.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_6 , останній раніше засуджений 6 разів. По даній справі засуджений : 11.05.2022 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України до 5 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 16150 грн. Початок строку : 04.02.2021 року. Кінець строку : 04.02.2026 року. Станом на 04.04.2024 року фактично відбув 3 роки 6 місяців 26 днів. До засудження не працював ( посилається на варикоз нижніх кінцівок, відсутність освіти та навичок). В УВП на добровільних засадах виконує обов`язки днювального відділення СПС, здобуває професію електрогазозварника. Під час відбування покарання в установі характеризується посередньо, має одне стягнення 19.04.2024 року - догана, два заохочення : 21.04.2023 року подяка; 14.07.2023 року подяка. Бере активну участь у програмах/заходах, не допускає порушень, має бажання змінити своє життя та підтверджує це активними вчинками; бере вчинками; бере активну участь у програмах; усвідомлює, що саме треба змінювати, бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи; позитивні плани на майбутнє є, активно їх впроваджує в своєму житті, має позитивні результати реалізації планів; має певні позитивні плани на майбутнє; приймає активну участь у ПДВВ «Освіта». Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного правопорушення, ризик оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Згідно довідки за особовою справою №270-Р-22 на засудженого ОСОБА_6 , підлягає застосуванню ст.82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 1/2 частини строку покарання 04.08.2023 року. Матеріали розглянуті комісією установи 15.08.2023 року відмовлено за заявою. Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 04.06.2024 року. Матеріали розглянуті комісією установи 14.06.2024 року відмовлено за заявою. Виконавчих листів не має, на теперішній час не працевлаштований. З 14.12.2022 року відбуває покарання у СВК №94, характеризується посередньо, заохочень не має. Невідбута частина строку покарання станом на 06.09.2024 року становить 1 рік 4 місяці 28 днів.

З довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній має два заохочення за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці : 21.04.2023 року подяка; 14.07.2023 року подяку. 10.04.2024 року мав одне стягнення догана.

Так, ст.6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно із ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Наведені установою виконання покарань відомості про особу ОСОБА_6 не дають підстав для обґрунтованого висновку про досягнення його виправлення до повного відбуття покарання.

Також, суд звертає увагу і на те, що ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою за умисні корисливі злочини, втім у даному випадку він висловлену йому державою довіру не виправдав та вчиняв нові злочини, що тягло призначення йому покарання за наступним вироком за правилами ст.ст. 71 КК України.

На думку суду, наведені відомості свідчать про антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого та стійкість його протиправної поведінки, а отже і про те, що досягнення щодо останнього мети кримінального покарання до повного його відбуття має підтверджуватись особливо вагомими та переконливими відомостями і доказами, яких не вбачається. Враховуючи, що невідбута частина покарання на час розгляду становить 1 рік 4 місяці 28 днів, звільнення засудженого не сприятиме досягненню мети покарання, а саме запобігання вчиненню нових злочинів та виправлення засудженого.

Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень. На думку суду, засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою не довів виправлення, його характеристика не є позитивною, у 2024 році жодного заохочення за сумлінну поведінку та належне ставлення до праці не отримував, однак мав одне стягнення, матеріали особової справи у своїй сукупності не свідчать про його стабільну поведінку протягом всього періоду відбування покарання, а тому достатні підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні. У зв`язку з чим, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування до засудженого ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення, а засудженим в той же час та в тому ж порядку з моменту вручення йому даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.09.2024 року.

Суддя ОСОБА_1