Справа № 308/8465/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000199 від 26.04.2024 року, про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження №0000199 від 26.04.2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000199 від 26.04.2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження №0000199 від 26.04.2024 року.

Подане клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва прокуратури Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000199 від 26.04.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, у ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою групою осіб з іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років через державний кордон України поза пунктами пропуску, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.05.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, організував незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 та особи, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та сприяв такому протиправному переправленню осіб порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, що виразилось в наступному.

Так, у різний період часу, але не пізніше 13.05.2024, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, в ході телефонної розмови із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та особою, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_11 , досягла усної домовленості із вказаними особами щодо організації цією невстановленою наразі органом досудового розслідування особою незаконного переправлення їх через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску за грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США із кожної особи, які вказані особи мали сплатити водію під час руху в транспортному засобі, щоб він в подальшому передав невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка відповідно, повинна була розподілити зазначені грошові кошти між ОСОБА_4 та іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, як грошову винагороду за співорганізацію та сприяння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у незаконному перетині державного кордону України, при цьому надавши їм чіткі гарантії такого незаконного перетину державного кордону України та висловивши їм вказівки про дату, місце і час їх прибуття для протиправного перетину державного кордону України.

З метою доведення свого злочинного плану до кінця, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, у невстановлений час, але не пізніше 13.05.2024 року, залучила як співучасника громадянина ОСОБА_4 , який діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими, на даний час, невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, 13.05.2024 року, близько 13 години 00 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, підібрав на об`їзній дорозі м. Хуст, гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та забезпечив доставку останніх до квартирного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу відділення «Укрпошта» № НОМЕР_2 , для подальшого їхнього незаконного переправлення через державний кордон України, при цьому, за послуги з організації їх незаконного переправлення через державний кордон України, на свою вимогу отримав від ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , грошові кошти у загальному розмірі 30 000 доларів США, по 10 000 доларів США з однієї особи, та, окрім цього, надав вказаним особам поради та вказівки щодо їхнього незаконного переправлення через державний кордон України.

13.05.2024, о 18.22 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Хуст, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.05.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

15.05.2024, слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.07.2024.

16.05.2024, щодо ОСОБА_4 було внесено заставу в розмірі 151 400 гривень, та на підозрюваного ОСОБА_4 покладено обов`язки визначені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема це:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії зазначеної вище ухвали слідчого судді закінчується 09.07.2024.

Однак, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу від 15.05.2024 не вбачається за можливе внаслідок складності провадження та необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчинених злочинів.

З метою виконання завдань кримінального провадження шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є необхідність у продовженні строку досудового розслідування для проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, результати яких матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а саме:

?долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, які наразі перебувають на стадії зняття грифу таємності;

?долучити до матеріалів кримінального провадження документи, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема клопотань і доручень слідчого про проведення НСРД, постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, а також ухвали про надання дозволу на проведення НСРД, які наразі перебувають на стадії зняття грифу таємності;

?за результатами отриманих матеріалів НСРД вирішити питання, щодо необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій;

?долучити до матеріалів кримінального провадження протоколи оглядів мобільних телефонів, які були вилучені в ході проведення огляду місця події від 13.05.2024, проведення огляду яких долучено оперативному підрозділу працівникам 27 прикордонного загону;

?виконати вимоги ст. 290 КПК України;

?скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Крім того, невідкриття матеріалів НСРД, у тому числі і ухвал суду про надання дозволу на їх проведення стороні захисту в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).

Провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у зв`язку з відсутністю всіх протоколів про результати проведення негласних слідчих розшукових дій та документів, які стали підставою їх проведення у кримінальному провадженні, та у зв`язку із значною кількістю та тривалістю проведення інших слідчих, процесуальних дій без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Обставини, які перешкоджають завершити вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії у трьохмісячний строк, є об`єктивними та пов`язані із відсутністю всіх протоколів про результати проведення негласних слідчих розшукових дій та документів, які стали підставою для їх проведення у кримінальному провадженні, та у зв`язку із значною кількістю та тривалістю проведення інших слідчих, процесуальних дій без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Разом з тим, здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинених ОСОБА_4 злочину, об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Прокурор зазначає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом огляду місця події від 13.05.2024, який проводився за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу відділення «Укрпошта» № НОМЕР_2 , на дитячому майданчику, координати згідно «Google Maps» - 48.1742693, 23, НОМЕР_3 , де безпосередньо ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

-Протоколами допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ,

-Протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками із свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Прокурор зазначає, що на думку сторони обвинувачення докази, які зібрані на даному етапі досудового розслідування в достатній мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та достатні для продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків.

Зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування наявні ризики, які були встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 15.05.2024, та які наразі не зменшилися та продовжують існувати.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких та у разі визнання його винуватим у вчиненні цього злочину йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна. З огляду на викладене,

ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема останній будучи мешканцем м. Хуст, Закарпатської області, яке є прикордонним районом та межує із Республікою Румунію, в такому випадку наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на волі під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків у кримінальному провадженні, які можуть свідчити проти нього, щодо його протиправної діяльності, зокрема, ОСОБА_4 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із свідками та залякувати і схиляти їх до дачі слідству неправдивих показань, а тому існують достатні підстави вважати про існування ризику незаконного впливу на них зі сторони підозрюваного.

Зокрема, у кримінальному провадженні не встановлено усіх осіб, можливо причетних до вчинення кримінального правопорушення, а відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування, таким чином, наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 не маючи стабільного офіційного доходу для проживання, так як останній офіційно не працевлаштований, та з метою забезпечення себе матеріально, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, тобто наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор зазначає, що оскільки на даний час з об`єктивних причин досудове розслідування завершити не вдалось, а ризики, якими керувався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу як тримання під вартою з правом внесення застави, не зменшились та не припинили існувати, наявні підстави для продовження строку дії покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначених ухвалою слідчого судді.

Беручи до уваги, вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, не зменшились та не припинили існувати, а тому виникла обґрунтована необхідність у продовженні строку дії покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 . прокурор просить слідчого суддю продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Хуст, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, строк дії покладених на нього обов`язків в межах строку досудового розслідування, тобто до 14.08.2024 та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Позиція сторони обвинувачення в суді У судовому засіданні прокурор клопотання про продовження строку дії відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покладених на нього обов`язків підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні. Зазначив, що наявні ризики передбачені у п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Зазначені ним ризики, існували на час обрання запобіжного заходу та не зменшились на час розгляду клопотання, а відтак просив клопотання задовольнити. Позиція сторони захисту в суді Захисник підозрюваного в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання прокурора. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав доводи захисника. Заслухавши думку прокурора про доцільність продовження строку дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків, пояснення захисника підозрюваного, підозрюваного, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи. Згідно з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, що можуть бути покладені на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, та які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України можуть бути обрані на строк не більше двох місяців. Однак, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання прокурора, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали. Крім того, ч. 4 ст. 199 КПК України визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку додаткових обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. З аналізу вказаних норм, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя має керуватися положеннями, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків. Зважаючи на вищевказане, під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя має встановити:

- чи можливо продовжити дію покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України;

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- чи наявно достатньо підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України;

- чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження обов`язків;

- чи можливо застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України.

Щодо можливості продовження дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України

У ході дослідження клопотання та долучених сторонами матеріалів, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 15.05.2024 (справа №308/8465/24), до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 151 400,00гривень та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В подальшому, за ОСОБА_4 внесено заставу та його звільнено з-під варти, у зв`язку з чим почали діяти покладені на нього обов`язки, строк яких спливає 09 липня 2024 року.

Постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_12 від 04 липня 2024 року продовжено строк досудового розслідування до 14.08.2024 включно.

Враховуючи, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 14.08.2024, а також, що запобіжний захід у виді застави продовжує діяти і наразі не скасований, беручи до уваги положення ч. 7 ст. 194 та ст. 199 КПК України, які визначають тривалість та порядок продовження строку дії обов`язків, слідчий суддя вважає можливим розглянути питання про продовження дії обов`язків.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри

Так, при розгляді клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст.332 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якої 14 травня 2024 року, йому вручена. Суд звертає увагу сторони захисту, що дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий суддя, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбеллі Гартлі проти Сполученого Королівства`від 30серпня 1990 року, п.32, SeriesA,N182)

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за наведених у повідомленні про підозру обставин, суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою слід розуміти існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Виходячи з наявних матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення та відповідно встановлення викладених вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Такий висновок також узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді стороною обвинувачення наведені достатні відомості про обставини вчинення ОСОБА_4 кваліфікованого за ч.3 ст. 332 КК України злочину , які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, ОСОБА_4 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою. На підтвердження цього сторона обвинувачення надала достатні матеріали.

Слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати слідчий суддя під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Щодо продовження ризиків

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні зазначається про продовження існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, (3) незаконно впливати на свідків, (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Щодо існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду

Так, на переконання слідчого судді, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, передбачає, зокрема, покарання за ч. 3 ст. 332 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Існування цього ризику пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Так, санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Означена обставина сама по собі може бути причиною для переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного здається явно переконливою.

Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних, в тому числі шляхом застосування запобіжних заходів та покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який обумовлений саме існуванням саме ризику переховування. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду наразі є високим.

Окрім того, переховуватись від органів досудового розслідування та суду можливо не лише за кордоном, а і в межах території України. Більше того, слідчий суддя зазначає, що існують способи виїзду за кордон чоловіків призовного віку, до прикладу, з волонтерською місією тощо. А тому стверджувати, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, за кордоном нівельовано повністю, неможливо.

Отже, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, у сукупності дають підстави для висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду є актуальним.

Даний факт у сукупності з обставинами, що характеризують особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 належить до тяжких злочинів, за яке передбачено відповідальність у виді позбавлення волі строком від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Дана обставина, може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на зазначене, а також в сукупності з іншими встановленими слідчим суддею обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, а належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 у статусі підозрюваного не може свідчити про відсутність даного ризику.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілим у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, слідчий суддя може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, потерпілі допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з часом лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процессуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

Тож слідчий суддя не виключає можливості незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з боку підозрюваного з використанням свого кола звязків з метою схилити їх до зміни показань під час допиту на стадії досудового розслідування або в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому слід врахувати, що оскільки наразі кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення допитані не усі свідки у кримінальному провадженні. Таким чином, навіть незважаючи на проведення допитів осіб на стадії досудового розслідування, незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дасть йому можливість здійснювати вплив на вказаних вище осіб з метою спотворення їхніх показань під час розгляду кримінального провадження у суді.

З огляду на це, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є актуальним.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється

Обставини, на які орган досудового розслідування посилається в обґрунтування цього ризику, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя вважає недоведеною прокурором можливості продовження кримінального правопорушення підозрюваним, оскільки інкриміноване йому кримінальне правопорушення кваліфіковано стороною обвинувачення як закінчений злочин.

Слідчий суддя вважає недоведеною прокурором можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, слідчий суддя вважає недоведеною наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.

Ураховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків.

Дані про особу ОСОБА_4 : має постійне місце проживання, раніше не судимий, сімейний стан розлучений, не свідчать про наявність тісних соціальних звязків , а відтак дані про особу ОСОБА_4 слідчий суддя визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування

При оцінці доводів прокурора, щодо існування обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного були покладені відповідні процесуальні обов`язки, слідчий суддя доходить висновку про існування потреби у проведенні або завершенні більшої частини із зазначених нею слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, обсяг яких є доволі значним і проведення яких є дійсно необхідним для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування, виявлення і дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає, що прокурором переконливо доведено, що існували об`єктивні обставини, які перешкоджали проведенню таких слідчих і процесуальних дій до закінчення дії попередньої ухвали.

Крім цього, необхідно врахувати, що у зв`язку з існуванням потреби у проведенні відповідних слідчих та процесуальних дій, а також наявністю об`єктивних обставин, що перешкоджали їх проведенню раніше, постановою керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_12 від 04 липня 2024 року продовжено строк досудового розслідування до 14.08.2024 включно.

На переконання слідчого судді, зазначене свідчить про наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу від 15.05.2024 , тобто до 09.07.2024.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України та необхідності продовження строку дії обов`язків

При вирішенні питання про продовження строку дії застосованого до підозрюваного запобіжного заходу та процесуальних обов`язків, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України;

- пред`явлення йому підозри у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.;

- відсутність відомостей про міцні соціальні зв`язки;

Водночас, оцінюючи вказані доводи, слідчий суддя відзначає, що стороною захисту не надано доказів на підтвердження існування об`єктивних обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про необхідність скасування додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще не завершено, слідчий суддя дійшов висновку, що потреба забезпечення інтересів кримінального провадження виправдовує такий ступінь обмежень прав і свобод підозрюваного ОСОБА_4 , яких він зазнає у зв`язку із покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1-4 та 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді, ті незручності які обумовленні вказаними обов`язками, не є занадто обтяжливими для підозрюваного, не впливають на якість його життя та не перешкоджають отриманню ним кваліфікованої медичної допомоги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити дію обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування до 14.08.2024 включно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 194, 199, 201, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000199 від 26.04.2024 року, про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 процесуальних обов`язків, у межах кримінального провадження №0000199 від 26.04.2024 року задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Закарпатської області, м. Хуст, громадянину України, українцю за національністю, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою:

АДРЕСА_2 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України строк дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави в межах строку досудового розслідування до 14.08.2024 року включно, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 до 14.08.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата оголошення повного тексту ухвали 12.07.2024 року о 11 год. 35 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1