Дата документу 05.09.2024
Справа № 334/6422/24
Провадження № 1-кс/334/2207/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтоване наступним, так 09.08.2024 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/6422/24 (провадження №1-кс/334/1987/24) задоволено клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про проведення обшуку у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під №0000015 та дозволено обшук у службових кабінетах Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1, а саме: кабінетах лікаря відділення нейрохірургії КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_6 , завідувача відділення нейрохірургії КНП «ЗОКЛ» ЗОР ОСОБА_7 , заступника директора з медичної частини ОСОБА_8 , хірурга-трансплантолога ОСОБА_9 (член ВЛК), секретаря ВЛК ОСОБА_10 , Голови ВЛК ОСОБА_4 , члена ВЛК ОСОБА_11 , а також в загальних приміщеннях 7 та 8 поверхів вказаної лікарні (ординаторських), які розташовані у відділенні нейрохірургії вказаної лікарні (поверх 7) та кабінетах ВЛК поверх 8, кабінети 1-8, з метою відшукування та вилучення документів щодо проходження медичних обстежень, стаціонарних та амбулаторних лікувань на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , чорнових записів.

На підставі зазначеної ухвали, 15 серпня 2024 року, слідчим відділення слідчого відділу Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_14 , проведено обшук в приміщеннях КНП «ЗОКЛ» ЗОР та складено відповідний протокол.

Відповідно до протоколу обшуку від 15 серпня 2024 року, в ході проведення обшуку приміщення кабінету № 1 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Sumsung S21 FE», imail: НОМЕР_1 : imei2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» м.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , та упаковано в сейф-пакет № PSP2441872.

Додатково зазначаємо, що в телефоні була встановлена, ще одна додаткова сім карта «Vodafone» з мобільним номером НОМЕР_4 , яку не було занесено до протоколу обшуку від 15 серпня 2024 року.

21 серпня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 виніс ухвалу, якою задовільнив клопотання слідчого СВ Запорізького РУН ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_14 про арешт майна, а саме: Мобільний телефон «Sumsung S21 FE», imail: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» м.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна: 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу );3) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу): 3і) МОЖЛИВІСТЬ спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Також слід зазначити, що відповідно д п. 1. частини другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною третьої статті 170 КПК встановлено у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України в свою чергу підкреслює, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій. гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Окрім того, що вилучене майно містить персональні данні та особисті листування, арешт зазначеного майна позбавляє лікаря оперативно та швидко комунікувати з пацієнтами та підлеглими. Комунікація лікаря і пацієнта, особливо важлива в умовах війни, оскільки такі непрості умови нашого життя, позбавляють багатьох пацієнтів особисто прибути на прийом до лікаря за консультацією. До КНП «ЗОКЛ» ЗОР звертається багато пацієнтів з області, де наразі ідуть бойові дії та велика частини з них похилого віку, яка комунікує з лікарем, за допомогою засобів телефонного зв`язку та листування в месенджерах. Значна кількість пацієнт бува змушена покину країни, проте все одно дистанційно звертається за консультаціями в онлайн режимі. Також дуже важливою є комунікація з колегами та підлеглими, для вирішення невідкладних та екстрених ситуацій, які щодня виникають у лікарні.

Враховуючи вищезазначене заявник просить скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2024 року у кримінальному провадженні №0000015 від 13.06.2024 року (Справа №334/6422/24; Провадження № 1-кс/334/2086/24), в частині майна, а саме: мобільного телефону «Sumsung S21 FE», imail: НОМЕР_1 : imei2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» м.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , та сім карти «Vodafone» з мобільним номером НОМЕР_4 .

Представник заявника до суду не з`явилася, надала заяву у якій зазначила, що клопотання про зняття арешту підтримує, просить його задовольнити.

Прокурор до суду не з`явилася, надала заяву, у якій зазначила, що проти задоволення клопотання про зняття арешту не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали клопотання доходить наступних висновків.

Згідно з ч. 1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0000015 від 13.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді від 09.08.2024 року було проведено санкціонований обшук в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, серед іншого, було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung S21 FE» imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.08.2024 року накладено арешт на вилучений у ході обшуку мобільний телефон «Samsung S21 FE» imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту, на зазначене у даному клопотанні майно, здійснювалося з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, слідчий суддя приходить до висновків, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що «кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно з приписами ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває з 13 червня 2024 року.

Власник майна - ОСОБА_4 не набув статусу фізичної особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи, в інтересах якої подано клопотання, на вільне використання майна власником, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий/прокурор зобов`язані довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Доказів того, що мобільний телефон «Samsung S21 FE» imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , який було вилучено в ході обшуку, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, немає. Мобільний телефон «Samsung S21 FE» imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , на які накладено арешт, не використовувалися для скоєння злочину, оскільки ОСОБА_4 ніякого відношення до «злочину» не мав, також мобільний телефон «Samsung S21 FE» imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , на які накладено арешт не могли зберегти на собі будь-яку інформацію, необхідну у даному кримінальному провадженні.

Крім того, потреба у арешті обґрунтовувалась тим, що існують ризики зникнення цього майна, однак ОСОБА_4 не пред`явлено підозри.

Отже, беручи до уваги, що органом досудового розслідування здійснюється кримінальне провадження №0000015 від 13.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, на день розгляду клопотання про скасування арешту майна стороною обвинувачення не надано підтвердження наявності підстави продовження дії арешту майна, а саме на мобільний телефон «Samsung S21 FE» imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для подальшого утримання саме цього майна під арештом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що мобільний телефон «Samsung S21 FE» imei1: НОМЕР_5 та imei2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 , не відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому доводи представника заявника в цій частині слід визнати обґрунтованими.

Щодо зняття арешту із сім карти «Vodafone» з мобільним номером НОМЕР_4 , які були вилучені під час обшуку слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 21.08.2024 було накладено арешт на майно, яке 09.08.2024 року було вилучено в ході проведення обшуку в КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

На сім карту «Vodafone» з мобільним номером НОМЕР_4 , арешт не накладався.

За таких обставин, клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст.174,309, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 серпня 2024 року у кримінальному провадженні №0000015 від 13.06.2024 року (справа №334/6422/24; провадження № 1-кс/334/2086/24), в частині майна, а саме: мобільного телефону «Sumsung S21 FE», imail: НОМЕР_1 : imei2: НОМЕР_2 з сім картою «Київстар» м.н. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1