Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/554/23
Провадження № 1-в/475/62/24
У Х В А Л А

12.11.2024смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Доманівка, подання провідного інспектора Вознесенського районного сектору №4 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Корчине Миколаївського району Миколаївської області, українка, громадянка України, освіта повна загальна середня, не працює, раніше не судима, не заміжня, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Паспорт серії НОМЕР_1 виданий 09.08.2006 Миколаївським РВ УМВС України в Миколаївській області. РНОКПП НОМЕР_2 , засуджена вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024 за ч. 4 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 5р. позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 2 роки,

про звільнення від покарання у звязку з прийняттям Закону України Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів,

ВСТАНОВИВ:

Орган пробації звернувся до суду з поданням про звільнення засудженої ОСОБА_5 від покарання на підставі частини 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу Україниу звязку з прийняттям Закону України Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших Законів щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, посилаючись на те,що з 04.06.2024 на виконанні перебуває вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024 , яким ОСОБА_5 засуджено за ч 4 ст.185, ч 1 ст.304 КК України і призначено покарання :

-за ч 4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

-за ч 1 ст.304 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч 1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 5(п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк терміном на 2(два) роки, зобов`язавши її на підставі ст..76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

ОСОБА_5 було засуджено,зокрема, за вчинення 04.02.2023 крадіжки з будинку потерпілої ОСОБА_6 майна на суму 1263.92грн., та 07.02.203 на суму 1427 грн.

Провідний інспектор просить привести вирок у відповідність до вимог закону та про звільнення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024.

В судовому засіданні представник Вознесенського РС районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» ОСОБА_7 підтримала подання.

Засуджена ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення подання, про що надала письмову заяву, просила подання розглянути без її участі..

Прокурор в судовому засіданні вважав, що подання підлягає задоволенню та вирок відносно засудженої ОСОБА_5 підлягає приведенню у відповідності до вимог Закону, оскільки 09.08.2024 набули чинність зміни до Закону щодо підвищення порогу кримінальної відповідальності за крадіжку, згідно яких викрадення чужого майна є кримінально караним діянням, якщо його вартість становитиме більш як два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.. Враховуючи, що сума викраденого ОСОБА_5 майна у вказаному кримінальному провадженні становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян встановлених станом на 01.01.2023, а саме по епізодам 04.02.2023р. на суму1263.92 грн.та 07.02.2023р. на суму 1427.59грн., а тому вирок в цій частині обвинувачення підлягає приведенню у відповідності до вимог діючого Закону..

Заслухавши учасників судового розгляду , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинностіЗакон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», якимст. 51 КУпАПвикладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Судом встановлено, що вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024 за ч. 4 ст.185, ч.1 ст.304 КК України до 5р. позбавлення волі, на підставі 75 КК України звільнена з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно зазначеного вироку ОСОБА_5 вчинила кілька епізодів крадіжок майна, а саме 02.02.2023 на суму 12339.86 грн., 04.02.2023 на суму 1263.92 грн., 07.02.2023 на суму 1427.59грн..

Епізоди 2 та 3 підлягають декриміналізації та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Натомість, 1 епізод не підлягає декриміналізації через те, що його розмір перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХПодаткового кодексу Україниякщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIVцьогоКодексудля відповідного року. Відповідно до підпункту169.1.1 пункту 169.1 статті 169розділуIV Податкового кодексу Україниподаткова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 року становили 2684грн .

Відповідно, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченогост. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

Отже враховуючи, що ОСОБА_5 , згідно вироку Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024 завдала матеріальної шкоди за епізодами 2 та 3 на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки, тобто вчинені нею діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного покарання за даними епізодами, на підставі ч.2ст. 74 КК України.

Водночас, за 1 епізодом ОСОБА_5 , згідно вироку Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024, спричинила матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинені нею діяння за вказаним епізодом є кримінально караними. За таких обставин вчинене засудженою діяння за даним вироком суду від 14.03.2024 на даний час вважається кримінально караним та не впливає на призначене їй покарання.

З урахування цього, суд приводить вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р. в частині звільнення від відбування покарання за епізодами 2 та 3. В іншій частині раніше призначене остаточне покарання залишається незмінним та приведення у відповідність до чинного законодавства не потребується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Подання задовольнити.

Вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024 щодо ОСОБА_5 , привести у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 14.03.2024 за ч.4 ст.185 КК України,а саме за епізодами, вчиненими 04.02.2023 на сму 1263.92грн., та 07.02.203 на суму 1427 грн. , у зв`язку з усуненням караності діяння.

В іншій частині раніше призначене вироком суду остаточне покарання залишається незмінним та приведення у відповідність до чинного законодавства не потребується.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1