Єдиний унікальний номер 722/2263/24
Номер провадження 1-в/722/360/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника СВК №67 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з клопотанням, в якому просив звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 подане клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання засудженого заперечував вказуючи, що поведінка і відношення до праці засудженого ОСОБА_4 під час відбування покарання не були сумлінними, він не досяг необхідного ступеня виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання. Крім цього, у нього є діюче дисциплінарне стягнення.

Представник виправної колонії ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання засудженого. Зазначив, що засуджений не досяг необхідного ступеню виправлення передбаченого ст.81 КК України. Крім цього, має не зняте та не погашене дисциплінарне стягнення.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові документи, додані до клопотання та матеріали особової справи засудженого суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Таким чином, виходячи із вказаної норми кримінального закону, застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування як основного, так і додаткового покарання, є виключною дискрецією суду.

Пунктом 2 частини 3 ст.81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий 29.05.2009 року Суворовським районним судом м.Одеса за ч.2 ст.186, ст.75, ст.76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

26.02.2013 року засуджений вироком Колегії суддів Великомихайлівського суду Одеської області за п.6 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 14 років позбавлення волі (зараховано: з 10.06.2012 року по 13.06.2012 року). Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19.02.2016 року згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 10.06.2012 року по 29.05.2013 року (11 місяців 19 днів).

Строк відбування покарання засудженому відраховано з 10.06.2012 року. Відповідно кінець строку відбування покарання засудженого ОСОБА_4 21.06.2025 року.

Станом на час розгляду судом клопотання, засуджений ОСОБА_4 відбув 12 років 4 місяці, тобто більше двох третин строку покарання, призначеного судом.

Невідбутий засудженим ОСОБА_4 строк покарання у виді позбавлення волі, станом на час постановлення судом даної ухвали, становить 7 місяців 15 днів.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (далі Постанова №2), умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).

Тобто, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому, основним і вирішальним є не факт відбуття визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до Постанови №2, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.

Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до п.17 Постанови №2 під час судового розгляду питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання суди повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Із досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів клопотання та особової справи засудженого судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 10.06.2012 року. За час утримання в слідчому ізоляторі м.Одеса в ождному випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашено у встановленому законом випадку, заохочень не мав.

До державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)» прибув 10.07.2013 року. За весь період відбування покарання в установі лише протягом чотирьох місяців в 2024 році залучався до оплачуваної суспільно-корисної праці, весь інший час перебував в установі і по теперішній час до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучається, з приводу працевлаштування не звертався. За час перебування з установі за порушення порядку та умов відбування покарання в сімнадцяти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них двічі був поміщений до дисциплінарного ізолятора, стягнення погашені у встановленому законом порядку, в одному випадку був заохочений.

По відношенню до персоналу установи вимушено ввічливий, по відношенню до інших засуджених не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими різної спрямованості. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконання покарань виконує. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні, відвідує під контролем, належних висновків для себе не робить.

Подав заяви на участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт», проте участі у них не приймає. Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує із рідними. Взаємовідносини добрі. Згідно з вироком суду має судові витрати, однак виконавчі листи в установі відсутні . Вину у скоєному злочині визнав.

На засіданнях комісії установ розглядалося питання щодо застосування до засудженого заохочувальної норми законодавства. За результатами розгляду було прийнято наступні рішення:

- 21.06.2018 року термін можливості застосування ст.101 КВК України, 27.06.2018 року відмовлено у застосуванні, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення;

-21.10.2020 року - термін можливості застосування ст.82 КК України, 29.10.2020 року - відмовлено у застосуванні, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення;

-21.12.2021 року - термін можливості застосування ст.81 КК України, 30.12.2021 року - відмовлено у застосуванні, як особі, що не довела своє виправлення.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_4 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування ст.81 КК України.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 по прибуттю ДУ «Сокирянська ВК (№67)» до будь-якої оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, у зв`язку із небажанням працювати, з приводу працевлаштування до персоналу не звертався.

Згідно довідок про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в ДУ «Сокирянська ВК (№67)», зазначено, що:

-13.07.2013 року отримав догану у зв`язку з відмовою від робіт з благоустрою;

-22.02.2018 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-23.02.2018 року ДІЗО 5 діб у зв`язку з порушенням форми одягу;

-01.08.2018 року отримав догану у зв`язку з невиконанням законних вимог персоналу установи;

-05.02.2019 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-13.02.2019 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-19.06.2019 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-25.10.2019 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-24.01.2020 року отримав сувору догану у зв`язку з невиконанням законних вимог персоналу установи;

-19.02.2020 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-19.03.2020 року ДІЗО 5 діб у зв`язку з невиконанням законних вимог персоналу установи;

-21.08.2020 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-16.03.2021 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-16.04.2021 року отримав сувору догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-01.11.2021 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу;

-29.12.2022 року отримав догану у зв`язку з курінням у невідведеному місці;

-07.07.2023 року отримав догану у зв`язку з порушенням форми одягу,

які на даний час погашені у встановленому законом порядку, в одному випадку був заохочений.

Разом з цим, одним з елементів, необхідних для застосування до засудженого ст.81 КК України, є сумлінна поведінка.

Згідно розділу ІІІ Положення про відділення соціально-психологічної служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2300/5 від 04.11.2014 року, в обов`язки начальника відділення соціально-психологічної служби входить вивчення особистості засуджених, аналізування стану виконання індивідуальних програм роботи із засудженими та періодичне здійснювання оцінки ступеня виправлення засуджених.

Соціально-виховна та психологічна робота із засудженими здійснюється відповідно до індивідуальних програм, які складаються за результатами медичного обстеження, психодіагностики і психолого-педагогічного вивчення, кримінологічної, кримінально-правової характеристики, оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та реалізуються, в тому числі за допомогою програм диференційованого виховного впливу.

Ступінь виправлення засуджених визначається з урахуванням оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та стану реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи із засудженим.

Корисна ініціатива засуджених реалізується шляхом їх участі у програмах диференційованого виховного впливу, роботі гуртків за інтересами (прикладної творчості, художньої самодіяльності тощо) та у спортивних секціях, порядок роботи яких затверджується наказом начальника установи.

З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_4 на заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише в якості спостерігача, належних для себе висновків не робить. Бажання приймати участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу не виявляє

Відповідно до атестаційних листів засудженого, які містяться в матеріалах особової справи, атестаційною комісією визначено оцінку ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , як:

- 21.06.2018 року термін можливості застосування ст.101 КВК України, 27.06.2018 року відмовлено у застосуванні, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення;

- 21.10.2020 року - термін можливості застосування ст.82 КК України, 29.10.2020 року - відмовлено у застосуванні, як особі, яка не довела, що стала на шлях виправлення;

- 21.12.2021 року - термін можливості застосування ст.81 КК України, 30.12.2021 року - відмовлено у застосуванні, як особі, що не довела своє виправлення.

Оцінюючи встановлені обставини в сукупності, суд вважає, що поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_4 протягом всього строку відбування покарання та відбування покаранння в ДУ «СВК (№67)» не були сумлінними, зокрема він до суспільно-корисної оплачуваної праці не залучався, на даний час подав заяви на участь у програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення» та «Фізкультура і спорт», проте участі у них не приймає, Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні, відвідує під контролем, має сімнадцять дисциплінарних стягнень, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, в одному випадку був заохочений.

За таких обставин, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ "СВК (№67)", думки прокурора, не відповідають відповідному ступеню, що дає підстави для однозначного висновку про унеможливлення у подальшому вчинення ним нових умисних кримінальних правопорушень.

В зв`язку з вищевикладеним, суд погоджується з висновком адміністративної комісії Сокирянської ВК(№67)» щодо визначення ступеня оцінки виправлення засудженого, з огляду на досліджені характеризуючи дані та матеріали особової справи.

Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_4 протягом всього строку відбування покарання не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Також, суд вважає, що лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань, поведінка засудженого ОСОБА_4 може зазнати позитивних змін, що відповідатиме меті призначеного покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.81 КК України, ст.6 КВК України, ст.ст.537-539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7-ми діб з дня її постановлення, шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя: