В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" липня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 21 червня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 19 липня 2022 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік;

- 18 квітня 2023 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69, 71,72 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

- 24 червня 2024 року до Дніпровського районного суду міста Києва направлено обвинувальний акт за ч. 1 ст. 309 КК України (на цей час рішення по справі не прийняте),-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2024 року близько 15 години ОСОБА_3 проходила повз житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на землі біля дерева побачила поліетиленовий зіп-пакет. Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_3 зрозуміла, що в пакеті знаходиться кристалоподібна речовина білого кольору, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP.

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підняла із землі, знайдений нею поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, і помістила його до правої шкарпетки, і стала незаконно зберігати при собі, для власного вживання, тим самим вчинила безоплатне незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, без мети збуту.

Того ж дня, 21 червня 2024 року близько 16 години 41 хвилини за адресою: АДРЕСА_3 , працівниками поліції було затримано ОСОБА_3 , яка повідомила, що зберігає при собі поліетиленовий зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP.

У подальшому, 21 червня 2024 року в період часу з 16 години 58 хвилин до 17 години 03 хвилин, співробітниками поліції, у присутності двох понятих однієї статі та під час безперервної відеозйомки, було проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено поліетиленовий зіп-пакет, всередині якого знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, що в своєму складі містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,540 г., яку вона незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання, без мети збуту.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/37439-НЗПРАП від 27 червня 2024 року: «1. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. 2. У наданій на дослідження кристалоподібній речовині білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0, 540 г.

PVP, згідно з Постановою КМУ від 06 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,15 грам».

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, а саме, кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності, у зв`язку з чим, прокурором був скерований до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена у присутності її захисника - адвоката ОСОБА_5 , про те, що обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, їй роз`яснені положення ч. 2 ст. 301 КПК України про обмеження права апеляційного оскарження, та вона погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_5 своїм підписом підтвердила добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , її згоду зі встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності.

Крім того, до обвинувального акту долучені матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального проступку повністю доведена.

Аналізуючи вищенаведене суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченої, яка щиро розкаялась у вчиненні кримінального проступку, активно сприяла органам досудового розслідування у його розкритті, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, вчинила рецидив кримінальних правопорушень, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра, від її дій не настало тяжких наслідків, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила кримінальне правопорушення, не відбувши покарання призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року, яким вона засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 органом досудового розслідування та судом визнається - рецидив кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, не має постійного заробітку, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу та виправних робіт.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченої.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 та ст. 75 КК України судом не встановлено.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та вироків менш суворий вид покарання переводиться у більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, за яке вона засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначене вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року, яким вона засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 4 ст. 185 КК України, до 2 років 1 місяця позбавлення волі, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71 та 72 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченої, буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення нию нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з часу її затримання для відбуття покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного та , керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 за цим вироком рахувати з часу її затримання для відбуття покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-24/37439-НЗПРАП від 27 червня 2024 року у сумі 3 029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний носій інформації (диск DVD-R 4.7 gb.120 min), який упаковано до білого паперового конверту, який опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві» з підписом дізнавача - залишити в матеріалах судового провадження; особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,540 г, (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец. пакету № 0002260 експертної служби з наліпкою КНДЕКЦ МВС), та відповідно до квитанції № 022262, зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1