УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні № 0001026, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 361, ст. 358 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, -

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2024 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій він, посилаючись на положення ст. 303 КПК України, просив зобов`язати уповноваженого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні № 0001026 від 29 серпня 2023 року, відповідно до вимог ст. 220 КПК України, розглянути його клопотання від 30 вересня 2024 року.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що вона підлягає поверненню представнику ОСОБА_2 - адвокату ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Так, відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Положеннями ст. 3 КПК України встановлено, що учасниками кримінального провадження є сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

При цьому, КПК України не містить положень щодо представника заявника/скаржника, в тому числі коли заявником/скаржником є юридична особа, та яким чином підтверджуються його повноваження.

В той же час, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Однією із загальних засад кримінального провадження є рівність перед законом і судом.

Згідно із ст. 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Оскільки ст.ст. 64-1, 64-2 КПК України так само як і ст. 60 КПК України структурно знаходяться у § 5 глави 3 розділу І КПК України, котра визначає хто є заявником у кримінальному провадженні, можна зробити висновок, що представником заявника, в контексті можливості здійснювати повноваження представника у кримінальному провадженні можна порівняти із представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, на переконання слідчого судді, порядок і форма підтвердження повноважень представника заявника/скаржника, з метою дотримання засад рівності перед законом і судом, повинні бути такими ж самими, які передбачені для вищевказаних осіб.

Так, за змістом вказаних норм кримінального процесуального закону, представником зазначених учасників кримінального провадження може бути, зокрема, захисник.

Отже, представником заявника/скаржника, аналогічно вказаним вище нормам, може бути особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником (адвокатом).

При цьому, можливість особи у кримінальному провадженні діяти при зверненні до суду, в тому числі під час підписання та подання заяви/скарги, в якості представника обумовлюється необхідністю підтвердження наявності у неї відповідних повноважень.

Як передбачено ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно п. 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 361/4347/17, від 03 серпня 2020 року у справі № 428/3851/19, від 29 листопада 2021 року у справі № 754/3233/20 робить висновки, що вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України.

При цьому, як вбачається із скарги, її підписано адвокатом ОСОБА_3 , яким на підтвердження своїх повноважень, до матеріалів скарги долучено копію ордеру серії НОМЕР_1 від 01 жовтня 2024 року, зі змісту якого убачається, що він надає правову допомогу ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 06 вересня 2024 року № 06/09/1 у Печерському районному суді м. Києва, а отже зазначений адвокат не має повноважень на підписання та подання скарги слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_2 .

Частиною 2 ст. 304 КПК України встановлено, що скарга повертається, якщо її подано особою, яка немає права подавати скаргу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні № 0001026, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 361, ст. 358 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Водночас, вбачається необхідним роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 9, 10, 50, 60, 220, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві у кримінальному провадженні № 0001026, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 361, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 361, ст. 358 КК України, яка полягає у нездійсненні розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України - повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1