Провадження № 1-кп/643/170/24
Справа № 643/6939/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024

31 липня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинувальним актом №0001480, внесеному до ЄРДР від 04.03.2017, за обвинувальним актом №0009433,внесеному до ЄРДР від 11.12.2016,за обвинувальним актом №0000524, внесеному до ЄРДР від 06.03.2018,за обвинувальним актом №0000576, внесеному до ЄРДР від 05.03.2019 та за обвинувальним актом №0002675, внесеному до ЄРДР від 04.11.2019, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 26.10.2004 Московським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 25.04.2006 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 28 днів; 13.08.2007 Московським районним судом м. Харкова, за ч. 1 ст. 187, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільненого 23.11.2010 за відбуванням строку покарання; 19.10.2011 Московським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; 19.02.2013 Нововодолазьким районним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільненого 11.10.2016 за відбуттям строку покарання; 05.09.2023 Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 122 та ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 з 23:00 год. 08.12.2016, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , в гостях у своїх знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , де спільно з останнім вживав спиртні напої, та йому було запропоновано залишитись на нічліг. ОСОБА_6 , знаходячись в спальній кімнаті зазначеного будинку побачив на полиці планшет ПК торгової марки «LEXAND A811», який за раптово виниклим умислом вирішив таємно викрасти.

Так, 09.12.2016 приблизно о 05:00, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливу мету, з метою наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 заснули та за його злочинними діями не спостерігають, таємно, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку з полиці планшету ПК торгової марки «LEXAND A811», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 422 від 14.06.2017, становить 2344 грн., належний ОСОБА_7 , разом із стартовими пакетом мобільного зв`язку ТОВ «лайфселл», флеш накопичувачем 32Гб, які не представляють матеріальної цінності для потерпілої.

Після цього, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2344грн.

Крім того, ОСОБА_6 з 20.02.2017 по 03.03.2017, більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, приблизно о 20:00, діючи умисно, повторно, маючи умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, прийшов на парковку ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , на якій, біля закладу «McDonalds» знаходився автомобіль «ВАЗ 21013», 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , двері якого були відчинені та користувач якого є ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_11 , використовуючи викрутку, які він мав з собою, зламав замок запалювання вищевказаного автомобіля, після чого за допомогою фізичної сили перекотив автомобіль через проїжджу частину Салтівського шосе в м. Харкові. В цей момент ОСОБА_12 , який не усвідомлював протиправність дій ОСОБА_6 , за допомогою буксируваного тросу причепив до свого автомобіля «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_3 , автомобіль «ВАЗ 21013», 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 та за допомогою буксирування з місця скоєння злочину зник, тим самим ОСОБА_6 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21013», 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експерта-автотоварознавця №25/04 від 10.04.2017 вартість автомобіля «ВАЗ 21013», 1985 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 19420грн.

Крім того, ОСОБА_6 20.02.2018 близько 19:00, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, перебував разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , де останні разом вживали алкогольні напої. ОСОБА_6 помітив у потерпілого мобільний телефон «G-Smart Essence» чорного кольору, котрий потерпілий залишив у сусідній кімнаті вказаної квартири на зарядці. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, скористався тим, що в кімнаті, де знаходився вказаний мобільний телефон нікого не має, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, зайшов до вказаної кімнати та таємно заволодів мобільним телефоном «G-Smart Essence» чорного кольору вартістю 1280грн., котрим розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 1280грн.

Крім того, ОСОБА_6 24.02.2019 о 01:00, знаходився в квартирі за місцем свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_5 . В цей же час до місця свого мешкання прийшов ОСОБА_14 , де між ними на побутовому ґрунті виник словесний конфлікт.

Під час конфлікту у ОСОБА_6 на підґрунті особистих неприязних відносин виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , підійшов до останнього, який в цей момент перебував в залі квартири та присів на стілець для того, щоб зняти з себе взуття та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи діяти саме таким чином, наніс ОСОБА_14 два удари кулаком правої руки в область щелепи з лівої сторони.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді лівобічного ангулярного перелому нижньої щелепи, садна на обличчі.

По ступеню тяжкості лівобічний перелом нижньої щелепи відноситься до пошкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, а садно відноситься до легкого тілесного ушкодження. Дані ушкодження не є небезпечними для життя.

Крім того, ОСОБА_6 29.10.2019 приблизно о 13:00, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, разом зі своїм знайомим ОСОБА_15 , знаходились в приміщенні кафе, що розташоване на перехресті вул. Харківських Дивізій та вул. М.Рибалко в м. Харкові, де спілкувались та розпивали спиртні напої. В ході спілкування ОСОБА_15 похизувався ОСОБА_6 новим мобільним телефоном «Samsung Galaxy А50». В цей час у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 29.10.2019 приблизно о 19:00, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись разом зі своїм знайомим ОСОБА_15 неподалік від будинку АДРЕСА_6 , достовірно знаючи, що у володінні у ОСОБА_15 мається мобільний телефон «Samsung Galaxy А50», маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, діючи повторно, із корисливих спонукань, використовуючи довірчі відносини з ОСОБА_15 , під приводом здійснення телефонної розмови, попросив у ОСОБА_15 в тимчасове користування мобільний телефон «Samsung Galaxy А50», який належить останньому, не маючи наміру в подальшому повертати зазначене майно.

ОСОБА_15 , введений в оману запевненнями ОСОБА_6 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій, передав йому свій мобільний телефон «Samsung Galaxy А50», ємністю 64Гб, вартістю 5541,66грн.

Після чого, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_15 відійшов до кіоску, щоб купити цигарки, тим самим впевнившись у тому, що за його злочинними діями останні не спостерігає, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 5541,66грн.

В судове засідання потерпілі особи не з`явились.

Від потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином та своєчасно сповіщеними про день, час та місце проведення судового розгляду, заяв про поважні причини своєї відсутності або про розгляд справи без участі останніх до суду не надійшло.

ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою провину, не заперечував фактичних обставин обвинувачення і його доказів з всіма епізодами обвинувачення, що заслуговую на увагу суду, у зв`язку з чим суд, переконавшись у добровільно обраній позиції обвинуваченого, у відповідності до правил ч. 3 ст. 349 КПК України, з погодженням усіх учасників судового процесу, визнав не доцільним досліджування доказів по справі.

ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дійсно, у грудні 2016 прийшов до знайомих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на вул. Івана Камишева в м. Харкові, де спільно з останніми вживали алкогольні напої. В подальшому побачив у спальній кімнаті планшет, який викрав. Оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, не пам`ятає, яким чином розпорядився майном. З потерпілими не розрахувався, т.я. не мав грошей. Далі, у лютому 2017 знаходячись у ТРЦ «Французький бульвар» у м. Харкові на пакровці побачив автомобіль «ВАЗ», який не охоронявся, був кинутий, двері не зачинені. Відкруткою зламав замок запалювання, перекотив на дорогу, оскільки в автомобілю відсутній акумулятор. За допомогою знайомого ОСОБА_18 перегнав автомобіль до гаражу, де розібрав на запчастини. В подальшому намагався відшкодувати потерпілому шкоду, але через відсутність грошей, не вдалося. Далі, у лютому 2018 зі знайомим ОСОБА_19 у квартирі по АДРЕСА_7 вживали спиртні напої. ОСОБА_19 забув свій мобільний телефон. ОСОБА_6 намагався зв`язатися з потерпілим, щоб повернути телефон, однак не знайшов його контактів. Мобільний телефон ОСОБА_19 продав. Через декілька днів до нього прийшов дільничний. В подальшому, з потерпілим залагодив проблему, телефон повернули. Далі, у лютому 2019 перебував у квартирі по АДРЕСА_7 , куди прийшов ОСОБА_14 , у квартирі якого проживав. З Повядою, який перебував у стані алкогольного сп`яніння виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 не витримавши, правою рукою наніс Повяді два удари в щелепу. Потепілий до нього будь-яких претензій не має. Далі, у жовтні 2019 разом із знайомим Корягіним на АДРЕСА_7 , у кафе вживали алкогольні напої, побачив у ОСОБА_20 мобільний телефон, який попросив для дзвінка, а потім з мобільними телефоном пішов, який продав. У вчиненому ОСОБА_6 щиро кається. Просить суворо не карати.

Отже, при таких вищезазначених обставинах, при повному визнані своєї провини, встановленому порядку у відповідності до правил ч.3 ст. 349 КПК України, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставинами, що обтяжують покарання, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Відповідно до положень ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 суд приймає до уваги ступень суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, що ч.2 ст.289 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, інші кримінальні правопорушення до категорії нетяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до вчиненого та враховує дані про його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчинені злочину і, полягає в передбаченому законом обмежені прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

Відповідно до положень ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, судимість за які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, знову став на шлях вчинення кримінальних правопорушень проти власності, що вказує на те, що ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив, продовжуючи займатися кримінальною діяльністю. ОСОБА_6 після вчинення інкримінованих злочинів, 05.09.2023 засуджений Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.185 КК України. Непрацевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. У вчиненому покаявся.

Отже, призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із положень ст.ст. 50,65 КК України, а саме принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного кримінального правопорушення.

При призначені обвинуваченому покарання суд також дотримується практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008 року).

Таким чином, суд, враховуючи вищенаведене вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статей, за якими ОСОБА_6 притягається до кримінальної відповідальності із застосуванням правил ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України із урахуванням вироку Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023, у вигляді позбавлення волі, шляхом поглинення менш м`якого покарання більш суворим покаранням, оскільки суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та таке остаточне покарання буде співмірним зі скоєним.

Далі, судом встановлено, що ОСОБА_6 08.12.2016 вчинено кримінальне правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_7 , з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України, 20.02.2018 відносно потерпілого ОСОБА_13 , з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України та 24.02.2019 відносно потерпілого ОСОБА_14 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.122 КК України.

Відповідно до правил ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло пять років у разі вчинення нетяжкого злочину.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкції ч.2 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 122 КК України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, з часу скоєння вказаних вище кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.122 КК України, які відносяться до категорії нетяжких злочинів, минуло більш п`яти років.

Відповідно до правил ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Між тим, встановлено, що у кримінальному провадженні за обвинувальним актом №0000524 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України щодо потерпілого ОСОБА_13 , що мало місця 20.02.2018, обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово оголошувався у розшук, в останнє 21.05.2020, провадження через встановлення останнього відновлено 31.08.2020, а тому за цим епізодом ОСОБА_6 не є суб`єктом в розумінні положень ст.49 КК України, відповідно не підпадає звільненню від відповідальності за цим епізодом.

Із матеріалів кримінального провадження за обвинувальними актами №0009433 відносно ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 щодо потерпілої ОСОБА_7 та за № 0000576 відносно ОСОБА_6 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України щодо потерпілого ОСОБА_14 , які мали місця 08.12.2016 та 24.02.2019, відповідно, даних про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 у розшук не вбачається.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження (ч.7 ст.284 КПК України).

Від обвинуваченого ОСОБА_6 24.07.2024 надійшла заява, якою останній просить звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні сторона обвинувачення не заперечувала та вважала за необхідне звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 та ч.1 ст.122 КК України, а кримінальне провадження за вказаними епізодами закрити, у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи із фактичних обставин, встановлених подій кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.122 КК України, які мали місця від 08.12.2016 та 24.02.2019, відтак на даний час сплинув передбачений ч.2 ст. 49 КК України п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 за вказаними епізодами підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 , заявлений на суму 9300грн. суд задовольняє частково в межах доведеного, а саме, на суму 5541,66грн., оскільки з боку потерпілого не надано доказів на підтвердження заявленої суми позову.

По справі за епізодом від 24.02.2019 відносно потерпілого ОСОБА_14 прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на користь позивачів витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 2019,28грн., який суд залишає без розгляду та роз`яснює право цивільному позивачу (потерпілої особи), що справа відносно ОСОБА_6 за вказаним вище епізодом підлягає закриттю за нереабілітуючими обставинами, тому потерпіла особа має право звернутися з позовом в порядку цивільного судочинства.

Інші потерпілі з цивільними позовами не звертались.

По справі є судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2/2705СЕ-19 від 07.11.2019 в розмірі 471,03грн., оплату яких суд покладає на обвинуваченого.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.04.2017 накладено арешт на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку від 05.04.2017 за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_8 , а також прилеглої території, споруд та гаражів, а саме: скло від приборної панелі, 4 гумових килими, 4 колеса «Belshina» R13 Бел-100, колесо «Belshina» БИ-391 R13 з металевим диском, два автомобільних скла (лобове та заднє), дві задніх фари з автомобіля ВАЗ 2101, тримач для мобільного телефону чорного кольору, два тканевих килими, 4 задні гальмівні колодки, генератор «КВАТ» НОМЕР_4 , супорт передній, розпредвал, стартер з втягувачем, кришка трамблера з проводами, моторчик двірників, котушка запалювання, трамблер, маслозабірник, кільця передніх фар з автомобіля ваз 2101, впускної колектор, домкрат, радіаторний патрубок, патрубок блоку, 4 резинових килимків, 1 тканевий килим, радіаторна решітка, повітряний фільтр, два дзеркала наружні, який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 накладено арешт на майно, яке добровільно надав ОСОБА_21 , а саме: чотири двері жовтого кольору з автомобіля ВАЗ 2101 та кришку багажника жовтого кольору з автомобіля ВАЗ 2101, який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 накладено арешт на майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події від 05.04.2017 біля будинку АДРЕСА_1 , а саме: 4 автомобільні коліса «Belshina» 175/70 R13 з металевими дисками, колесо «Kumho Power» 175/70 R 13 з металевим диском, який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 накладено арешт на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку від 05.04.2017, а саме: транспортний засіб «ВАЗ 21011» зеленого кольору, номер двигуна: НОМЕР_5 , номер кузову: НОМЕР_6 , р/н НОМЕР_3 , який суд на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, скасовує.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до правил ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч. 2 ст.190 КК України та призначити йому таке покарання:

- за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до правил ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023, більш м`яким покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити покарання у виді 6 (шести) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 за цим кримінальним провадженням не обирався.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 07.11.2022, визначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2023.

Задовольнити частково цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 до ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_15 майнову шкоду в розмірі 5541 (п`ять тисяч п`ятсот сорок одна)грн.,66 копійок.

В іншій частині вимог цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №2/2705СЕ-19 від 07.11.2019 в розмірі 471 (чотириста сімдесят одна)грн.,03 копійки.

Закрити кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0009433, внесеному до ЄРДР від 11.12.2016, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0000576, внесеному до ЄРДР від 05.03.2019, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, звільнивши ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Залишити без розгляду позовну заяву Харківської місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Харківської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради про стягнення з ОСОБА_6 витрат на стаціонарне лікування потерпілого.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06.04.2017 на майно, яке вилучено в ході проведення обшуку від 05.04.2017 за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_8 , а також прилеглої території, споруд та гаражів, а саме: скло від приборної панелі, 4 гумових килими, 4 колеса «Belshina» R13 Бел-100, колесо «Belshina» БИ-391 R13 з металевим диском, два автомобільних скла (лобове та заднє), дві задні фари з автомобіля ВАЗ 2101, тримач для мобільного телефону чорного кольору, два тканевих килими, 4 задні гальмівні колодки, генератор «КВАТ» НОМЕР_4 , супорт передній, розпредвал, стартер з втягувачем, кришка трамблера з проводами, моторчик двірників, котушка запалювання, трамблер, маслозабірник, кільця передніх фар з автомобіля ваз 2101, впускної колектор, домкрат, радіаторний патрубок, патрубок блоку, 4 резинових килимки, 1 тканевий килим, радіаторна решітка, повітряний фільтр, два дзеркала наружні.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 на майно, яке добровільно надав ОСОБА_21 , а саме: чотири двері жовтого кольору з автомобіля ВАЗ 2101 та кришку багажника жовтого кольору з автомобіля ВАЗ 2101.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 на майно, яке вилучено в ході проведення огляду місця події від 05.04.2017 біля будинку АДРЕСА_1 , а саме: 4 автомобільні колеса «Belshina» 175/70 R13 з металевими дисками, колесо «Kumho Power» 175/70 R 13 з металевим диском.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.04.2017 на майно, яке вилучене в ході проведення обшуку від 05.04.2017, а саме: транспортний засіб «ВАЗ 21011» зеленого кольору, номер двигуна: НОМЕР_5 , номер кузову: НОМЕР_6 , р/н НОМЕР_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні №00001480: приборне скло від приборної панелі з автомобіля ВАЗ 2101, чотири колеса «Belshina» R13 Бел-100 (без дисків), одне колесо «Belshina» БИ-391 із залізним диском, два автомобільних скла, тримач для телефону чорного кольору, кришка бічна з боку двигуна, два автомобільних килими з тканини, чотири задніх гальмівні колодки б/у, генератор «КВАТ» Г221А02, супорт передній, розпредвал, стартер з втягувачим, трамблерна кришка з проводами, моторчик двірників, котушка запалювання, трамблер, масло забірник, кільця передніх фар, впускної колектор, домкрат, патрубок радіатора, патрубок блока, чотири автомобільні резинові килими, один автомобільний килим з тканини, радіаторна решітка, повітряний фільтр, дзеркало наружне заднього виду, які направлені на підставі постанови від 06.04.2017, згідно квитанції №00399 від 15.06.2017 до майданчику зберігання вилучених транспортних засобів повернути законному власнику;

- автомобіль "ВАЗ 21011" зеленого кольору, номер двигуна: НОМЕР_5 , номер кузову: НОМЕР_6 , р/н НОМЕР_3 , направлений майданчику зберігання вилучених транспортних засобів повернути законному власнику;

- газовий балон чорного кольору з індикатором об`ємом 50л., карбюратор модернізований під газове обладнання, перемикач газовий, електроклапан, перемикач електроклапана з патрубком, заправочний отвір з патрубком, редуктор газовий, дві мідні друбки, три резинових патрубки з регулятором, чотири двері від автомобіля ВАЗ 2101 жовтого кольору в зборі з обшивкою та ручки склопідіймачів без видимої корозії, одна кришка багажника жовтого кольору від автомобіля ВАЗ 2101 без видимої корозії, одне колесо із залізним диском з гумою «Кухмо Повер» R13 175/70, чотири колеса з залізними дисками та гумою «Белшина» R13 175/70, чотири автомобільні гумові килими, дві задні фари з автомобіля ВАЗ 2101, що передані на зберігання до камери схову Московського ВП ГУНП в Харківській області повернути законному власнику;

- нижня частина двигуна з маркуванням « НОМЕР_7 », що перебуває на відповідальному зберіганні згідно зберігальної розписки у ОСОБА_22 вважати повернутим законному власнику.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000524: мобільний телефон «G-Smart Essence» чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_13 згідно розписки вважати повернутим законному власнику.

Речові докази у кримінальному проваджені №0002675: сім-карта оператора мобільного зв`язку «Vodafon Україна», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 згідно розписки вважати повернутим законному власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1