Справа № 204/4848/23
Провадження №1-кп/204/377/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001009 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2020 року за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 2, 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 4 ст. 357, ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 . В обґрунтування свого клопотання зазначив, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було встановлено наявність у ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: про наявність зазначеного ризику свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років. Може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні: ОСОБА_6 розуміє, що висунуте йому обвинувачення ґрунтується, у тому числі і на показах потерпілого та свідків, йому відомо їх анкетні дані, а тому ОСОБА_6 в подальшому може, як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь-яких інших додаткових свідчень. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у скоєнні майнових кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень пов`язаних з розповсюдженням психотропних речовин, не маючи достатнього заробітку, обвинувачений може продовжити вчинювати інші кримінальні правопорушення зазначеної категорії. Окрім цього, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що полягає у неприбутті ОСОБА_6 за першою вимогою до суду. Вищевказані обставини підтверджуються тим, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може змінювати адресу для проживання та особисті засоби зв`язку, оскільки на момент вчинення кримінальних правопорушень проживав за декількома адресами та користувався різними абонентськими номерами мобільного зв`язку. Крім того, причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень не була відома органу досудового розслідування виключно до моменту повідомлення йому про нову підозру, оскільки підтверджуючі докази були отримані органом досудового розслідування уже після повідомлення йому про підозру за ч. 1 ст. 263 КК України. У той же час, встановлення факту співучасті ОСОБА_6 у вчиненні розбійного нападу суттєво впливає на ризики, оскільки свідчить про високу ймовірність останнього уникнути кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення шляхом переховування від органів досудового розслідування та або суду, а також незаконного впливу на свідків та потерпілого, показання яких підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень. Крім того, у зв`язку з тим, що органом досудового розслідування отримані беззаперечні докази стійкої злочинної поведінки ОСОБА_6 , такі обставини свідчать про високу ймовірність вчинення ним нових кримінальних правопорушень, як особи, яка має основним джерелом доходу грошові кошти, отримані від злочинної діяльності. Таким чином, тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом у даному кримінальному провадженні є виправданим, оскільки цього вимагають вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Ризики на які прокурор посилається у своєму клопотанні нічим не підтверджені. Ризик впливу на свідків відсутній, оскільки всі свідки за кримінальним провадженням у відношенні ОСОБА_6 вже є допитаними, та під час допиту вказані особи були попереджені про кримінальну відповідальність. Також, були допитані й потерпілі. Ризик переховування від суду є взагалі необґрунтованим та нічим не доведений, оскільки жодних доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_6 може переховуватись від слідства та суду прокурором не надано, а навпаки в матеріалах кримінального провадження є копія паспорту, в якому чітко зазначено, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та мешкання, характеристика з місця мешкання, в якій зазначено, що останній постійно проживає за визначеною адресою разом зі своєю родиною та характеризується позитивно, крім того приймає активну участь у житті будинку. Має на утриманні малолітню дитину та постійне місце роботи. Жодний ризик на який посилається прокурор у своєму клопотанні не доведений та не має фактичних та матеріальних доказів (показань свідків, матеріалів слідчих або розшукових заходів, тощо) лише припущення та посилання на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення. Яким чином ОСОБА_6 може впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні також не доказано. Обґрунтованості та доведеності застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю в матеріалах справи немає. Оскільки ОСОБА_6 має постійне місце роботи та місце мешкання, а також на його утриманні є малолітня дитина та він допомагає своїй матері із догляду за хворою бабусею, він повинен мати можливість працювати та допомагати вищевказаним особам. Крім цього, електронний засіб контролю, який саме одягнутий на тіло ОСОБА_6 , через два місяці безперервного використання почав давати збої, а саме зарядний пристрій до браслету окислився та перестав заряджати пристрій і у зв`язку із цим ОСОБА_6 постійно вимушений сидіти в одному положенні не відходячи від розетки, що спричиняє значні незручності йому та його родині. Просила змінити її підзахисному запобіжний захід.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника ОСОБА_8 . Інші учасники судового процесу підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані суду клопотання, матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2024 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01 вересня 2024 року.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Так, надаючи оцінку доводам прокурора, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , строку дії запобіжного заходу, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, при вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснювати дії, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан що дає підстави вважати, що, в умовах, які існують в Україні, викликаних агресією Російської Федерації проти України, у ОСОБА_6 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого.

Оцінюючи ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, колегія суддів зазначає, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень може вдатися до відповідних дій.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі дає підстави обвинуваченому переховуватись від суду задля можливості уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення.

Колегією суддів також враховується і наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, можливості ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме неприбутті обвинуваченого за першою вимогою до суду. Колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю сприяє забезпеченню виконання обов`язків обвинуваченим, та виконання таких обов`язків, а тому свідчить про його дієвість та достатність.

Перевіряючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів бере до уваги суть пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення та його обсяг, а саме вчинення кримінальних правопорушень проти власності, проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, беручи до уваги пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення та його обсяг, колегія суддів вважає, що існує велика ймовірність повторного вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень проти власності, проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Що стосується наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_6 , колегія суддів повторно зазначає, що під час судового розгляду як свідки сторони обвинувачення, так і свідки сторони захисту надали свої показання суду будучи під присягою, також вже є допитаними і потерпілі, а тому вказаний ризик на даний час відсутній.

Що стосується клопотання сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, під час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею, та в подальшому й колегією суддів при продовженні такого запобіжного заходу, були враховані всі обставини, на які посилалася як сторона обвинувачення, так і сторона захисту та, враховуючи особу обвинуваченого та кримінальні правопорушення, у вчиненні яких останній обвинувачення, дійшла до висновку, що застосування саме такого запобіжного заходу, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 під час судового розгляду вказаного кримінального провадження.

При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , останній, перебуваючи на свободі, може змінювати адресу проживання, оскільки на момент вчинення кримінальних правопорушень проживав за декількома адресами, що у свою чергу свідчить про наявність можливості ОСОБА_6 вдатися до відповідних дій задля перешкоджання розгляду кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід є достатнім та необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідатиме характеру та тяжкості інкримінованих йому діянь, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час виключається можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого колегія суддів на даному етапі не встановила.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід, є таким, що не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не відпали, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 не перешкоджає застосуванню до нього вказаного запобіжного заходу, а інший альтернативний запобіжний захід не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку, а тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід є таким, що нездатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановлених судом ризиків, є лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 належить продовжити строком на 60 днів.

Окрім цього, продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосування електронного засобу контролю, строком до 25 жовтня 2024 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; носити електронний засіб контролю; прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває, без дозволу суду; утримуватись від спілкування з іншим обвинуваченим, свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3