Справа № 522/9520/24
Провадження по справі № 1-кс/522/3395/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000894 від 17.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000894 від 17.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.06.2024 приблизно о 23:38 навпроти буд. 35 АДРЕСА_1 водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем Opel ASTRA р.н. НОМЕР_1 здійснював рух по вул Рішельвська зі сторони вул. Єврейська в бік вул. Троїцька, на прехресті з вул Успенська здійснив наїзд на електросамокат «Bolt» під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яких виїхав на перехрестя вул. Рішельєвська з в ул. Успенська на заборонений сигнал світлофору. В результаті ДТП ОСОБА_5 було госпіталізовано до КНП «МКЛ 1» ОМР з діагнозом: політравма, ЗЧМТ, СГМ, рвана рана шиї ліворуч, правобічний пневмоторакс, перелом правого та лівого стегна відкритий, перелом лівої гомілки відкритий, підозра на перелом таза, множині садна.

22.06.2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий автомобіль Opel ASTRA р.н. НОМЕР_1 , який в наступному був поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Одеський район с. Міжлиманське (Латівка), вул. Квіткова, 36.

22.06.2024 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був оглянутий електросамокат «Bolt», №254-494, який в наступному був поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів № 6 Одеський район м. Одеса вул. Аеропортівська, 27А.

22.06.2024 року автомобіль Opel ASTRA р.н. НОМЕР_1 та електросамокат «Bolt», № НОМЕР_2 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Автомобіль Opel ASTRA р.н. ВН7894ОЕсвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 10.06.2022, 2006 року випуску, власник: ТОВ «Турист», адреса: м. Одеса, вул. Гагарінське Плато, буд. 5.

Електросамокат «Bolt», №254-494 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 20.04.2023, 2014 року випуску, власник: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Таким чином автомобіль Opel ASTRA р.н. НОМЕР_1 та електросамокат «Bolt», № НОМЕР_2 , є тимчасово вилученим майном, яке необхідно дослідити шляхом проведення авто-технічної та транспортно-трасологічної експертиз.

Аавтомобіль Opel ASTRA р.н. НОМЕР_1 та електросамокат «Bolt», згідно ч. 2 ст. 167 КПК України відносяться до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті автомобіль Opel ASTRA, р.н. НОМЕР_1 та електросамокат «Bolt», № НОМЕР_2 , який є речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України автомобіль Opel ASTRA р.н. НОМЕР_1 та електросамокат «Bolt», № НОМЕР_2 підпадає під ознаки іншого володіння особи.

Зазначений автомобіль Opel ASTRA р.н. НОМЕР_1 та електросамокат «Bolt», № НОМЕР_2 має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, що б у ході подальшого розслідування мати можливість його дослідження за вказаним місцем зберігання..

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, а тому прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви, підтримав подане клопотання, просив провести розгляд клопотання за його відсутності.

Власники майна ОСОБА_7 , представник ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду клопотання, згідно наданої заяви ОСОБА_7 , встановлено, що останній просив розглянути клопотання за його відсутності. Представник «УЛФ-ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином, згідно рапорту слідчого.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000894 від 17.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що автомобіль марки «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_5 та автомобіль марки «Audi A6», р.н. НОМЕР_6 , можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тому мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

КПК у частині четвертій статті 173 визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження прав особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому, суд враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, тяжкість.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є обтяжливими для них.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Також, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону користування та розпорядження майном, зважаючи на встановлені ризики приховування, знищення майна, яке є речовими доказами.

Накладення арешту на майно не є припиненням або позбавленням права власності на нього.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні та з метою проведення експертиз.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною розпорядження та користування на автомобіль марки «Toyota Camry» р.н. НОМЕР_5 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 16.03.2024, 2012 року випуску, власник: ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 .

Накласти арешт, із забороною розпорядження та користування на автомобіль марки «Audi A6» р.н. НОМЕР_6 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 26.04.2023, 2011 року випуску, власник: ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», адреса: м. Київ, просп. Оболонський, б. 35 оф. 300.

Після проведених необхідних судових експертиз та досліджень вказані транспортні засоби повернути власникам, для наступного відповідального зберігання в якості речових доказів відповідно до норм КПК України.

Виконання ухвали покласти на слідчого ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 або інших слідчих з групи у кримінальному провадженні №0001455 від 25.12.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_12

07.08.2024