1-кс/205/1220/24
Провадження №1-кс/205/1220/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м.Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001374, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 ККУкраїни, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, а також перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах,

В С Т А Н О В И В :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 жовтня 2024 року, близько 12 години (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 , під час якого у нього виник злочинний умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в той же день та час, перебуваючи у дворі домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи та свідомо бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, почав наносити чисельні удари руками та ногами ОСОБА_7 по тілу, в тому числі в область життєво важливих органів, а саме в область голови, заподіявши йому тілесні ушкодження, відповідно до медичної довідки № 15/1633 від 15.10.2024 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І.Мечникова» у вигляді: закритої тяжкої черепно мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеня, субдуральної гематоми ліворуч, субарахноїдального крововиливу, дислокаційного синдрому в стадії грубої декомпенсації, забою м`яких тканин голови.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , 07 січня 1983 року народження, які виразились у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України.

14.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.10.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави викладені у клопотанні та просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували проти клопотання та просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши думки учасників провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді матеріалів провадження, зокрема:

1)протоколу огляду місця події від 14.10.2024, а саме території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

2)протоколу огляду місця події від 14.10.2024, а саме біля території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено змив РБК;

3)протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ;

4)протоколу допиту свідка ОСОБА_9 ;

5)протоколу допиту свідка ОСОБА_10 ;

6)протоколу допиту свідка ОСОБА_11 ;

7)протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення кримінального правопорушення, в ході якого були вилучені речі ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон білого кольору марки «Iphone» у вимкненому стані, який поміщено та запаковано до спеціального пакету RAW0055585; кросівки білого кольору з маркуванням «Adidas» зі слідами рбк поміщено та запаковано до паперового конверту; светр сірого кольору з маркуванням «FORISS» зі слідами рбк поміщено та запаковано до паперового конверту; куртку безрукавну синього кольору поміщено та запаковано до паперового конверту; штани спортивні сірого кольору без маркування зі слідами рбк поміщено та запаковано до паперового конверту;

8)протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 ;

9)повідомленням про підозру ОСОБА_4 , а також речових доказів та інших матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, доходить висновку, що вказані вище докази, у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (ризику переховування від органів досудового розслідування та суду) та п.3 ч.1 ст.177 КПК України (ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу особу у цьому ж кримінальному провадженні).

В даному випадку слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо того, що тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Встановлені слідчим суддею обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його вини, свідчать про існування цілком обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя звертає увагу і на те, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків, в даному випадку враховується встановлена КПК України процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Суд вважає, що прокурором доведено, що ризик впливу на свідків не можна повністю виключити й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, у зв`язку із чим слідчий суддя враховує цей ризик як наявний та вживає відповідні заходи забезпечення, щоб запобігти цьому ризику.

Таким чином, враховуючи характер і тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та дані про його особу, які свідчать про відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду у даному кримінальному провадженні, чи не буде намагатись впливати на свідків, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризиків, а при обранні відносно підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, останній із високою долею ймовірності може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності чи здійснити спробу переховування від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, не підлягають застосуванню запобіжні заходи, такі як: порука, особисте зобов`язання, застава, виходячи з оцінки тяжкості інкримінованого правопорушення, відсутності поручителів.

Оскільки у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому вказане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

1. Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню № 0001374, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 ККУкраїни - задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 00 години 00 хвилин 10 грудня 2024 року, включно.

3. Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1