УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Богунського районного суду м. Житомира клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002509 від 08.08.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючий на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня, військовослужбовець (солдат) військової частини НОМЕР_1 (на час розгляду клопотання самовільно залишив військову частину), зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий, підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування,внесені до ЄРДР за № 0002509 від 08.08.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та погодивши свою позицію з процесуальним прокурором, подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , в обґрунтування якого вказав, що відповідно до ст. 3 Конституції України , її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека, визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є людина головним обов`язком держави.

Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону життя та здоров`я.

Старший солдат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 4 Закону України «Про дисциплінарний статут Збройний сил України», військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів та накази командирів.

Однак, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, всупереч зазначеним вимогам законодавства, вирішив стати на злочинний шлях та вчинив злочин за наступних обставин.

Так, 08.08.2023 близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_6 перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків до знайомого ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 прийшов до місця проживання ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_3 та достовірно знаючи про протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, зайшов до коридору квартири та наніс не менше двох ударів кулаками рук в область голови ОСОБА_9 , від чого останній впав на підлогу.

В подальшому ОСОБА_6 , не дивлячись на те, що потерпілий не чинить йому опору, наніс ще не менше десяти ударів ногами в область голови ОСОБА_9 , але його дії були припинені сторонньою особою, котра в цей час знаходилась в квартирі та відвела його в іншу кімнату.

В цей же час, перебуваючи в цьому ж самому місці, маючи на меті завершення свого злочинного умислу направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 підбіг до спальної кімнати квартири, де в цей час лежав на ліжку ОСОБА_9 та наніс йому не менше одного удару ногою по тулубу від чого останній впав з ліжка на підлогу, після чого наніс йому не менше ще чотирьох ударів ногами в область голови, в результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, набряку головного мозку, дислокаційного синдрому.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, самовільно залишив військову частину під час бойових дій, підозрюється у скоєні ряду кримінальних злочинів, існують передбачені п.1 і п. 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, прокурор, слідчий вважають про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував причетність до інкримінованого йому злочину.

Захисник підтримала позицію підозрюваного, надала суду письмове заперечення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

08.08.2024 р. вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002509та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

09.08.2024 р. о 16.00 год. підозріваному - ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та або суду, перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 на час розгляду клопотання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Враховуючи, що ОСОБА_6 розуміє тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, орган досудового розслідування вважає встановленим наявність ризику переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду також підтверджується тим, шо підозрюваний під час бойових дій самовільно залишив військову частину.

Таким чином, тяжкість вчиненого злочину та сукупність встановлених обставин, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального злочину, репутація підозрюваного, його схильність до вчинення злочинів свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1 і п. 5 ч.1 ст.177 КПК України. Все це дає підстави вважати обґрунтованими доводи слідчого, прокурора про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки підозрюваного.

Обираючи запобіжний захід в виді тримання під вартою, суд відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України тією ж ухвалою має визначити питання щодо розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною передбачених процесуальним законом обов`язків, внесення якої є підставою для звільнення особи із-під варти.

Тяжкість злочину, обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також ризики, передбачені ст.177 КПК України, унеможливлюють застосування застави відповідно до вимог ч. 3 ст.183 КПК України.

Тому, керуючись ч. 4 ст.183 КПК України, розмір застави підозрюваному не визначається, що буде відповідати принципам достатності та виваженості, та гарантувати дієвість даного кримінального провадження і належну процесуальну поведінку особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183-184, 193, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0002509 від 08.08.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 строком на 60 днів, починаючи з моменту його фактичного затримання а саме з 11 серпня 2024 р. по 09 жовтня 2024 р. без визначення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Богунського

районного суду м. Житомира ОСОБА_1