Справа№751/9039/24
Провадження №1-кс/751/2336/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

розглянувши скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , на рішення заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яке полягає у відмові в наданні дозволу на побачення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою на відповідь заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 27.09.2024, якою відмовлено ОСОБА_2 в наданні побачення з цивільним чоловіком підозрюваним ОСОБА_5 , який утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор»; просив надати дозвіл на побачення підозрюваного ОСОБА_5 з його цивільною дружиною ОСОБА_2 не менше трьох разів на місяць відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї документи, дійшов висновку про необхідність її повернення заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно зі ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факт того, що скарга подана особою, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подано у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно з ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особам, взятим під варту, побачення з родичами або іншими особами може надавати адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 1 розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року, короткострокові побачення з родичами або іншими особами надають начальник СІЗО або його заступник (особи, які виконують їх обов`язки), зокрема, ув`язненим з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження.

Аналіз вищенаведених норм у їх сукупності свідчить, що особа, яка тримається під вартою, її захисник можуть звертатися до слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, з клопотанням про надання дозволу на побачення з родичами або іншими особами.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 із заявою про надання дозволу на побачення з цивільним чоловіком ОСОБА_5 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні №0000687 від 20.03.2024 та тримається в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

27.09.2024 заступник начальника відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 надав відповідь, за змістом якої відмовив ОСОБА_2 у наданні дозволу на побачення з підозрюваним ОСОБА_5 .

До матеріалів справи не додано доказів того, що ОСОБА_2 має будь-який процесуальний статус у даному кримінального провадження або її права чи законні інтереси обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, суд доходить висновку, що скаргу подано особою, яка має на це право.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо подана особою, яка не має права подавати скаргу.

Враховуючи вищезазначене, оскільки скаргу на рішення заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яке полягає у відмові в наданні побачення з підозрюваним, подано особою, яка не має права подавати скаргу, слідчий суддя дійшов висновку про повернення скарги особі, яка його подала, з наведених вище мотивів та підстав.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що в розумінні статті 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя не є тим судом, який здійснює кримінальне провадження. На стадії досудового розслідування кримінальне провадження здійснюється органами досудового розслідування, тоді як суд здійснює судовий розгляд кримінального провадження. У зв`язку з цим питання надання дозволу на побачення не входить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 24, 26, 220, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , на рішення заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , яке полягає у відмові в наданні побачення повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий cуддя ОСОБА_1