УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001054 від 24.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001054 від 24.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України.

У невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_5 вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , направлену на незаконне видобування корисної копалини місцевого значення піску у значному розмірі, в межах земельної ділянки площею 67,8525 га. з кадастровим номером: :01:001:0773, яка знаходиться за межами населеного пункту АДРЕСА_1 , в межах географічних координат: 46.8176, 29.99663; НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , 29.71175.

ОСОБА_5 за попередньою змовою розробив та узгодив із учасниками ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 злочинний план відповідно до якого:

-Через відкриті суб`єкти господарчої діяльності здійснювати збут незаконно видобутої корисної копалини поза бухгалтерський облік вказаних підприємств;

-Придбати та/або орендувати транспортні засоби за допомогою яких буде здійснюватися незаконний видобуток корисної копалини, завантаження та розвантаження, а також транспортування до місця збуту;

-Легалізувати незаконну видобуту корисну копалину, шляхом отримання грошових коштів поза бухгалтерський облік та у готівковому вигляді, які в подальшому будуть розподілені між учасниками злочинної групи;

-Здійснювати заходи спрямовані на приховування своєї злочинної діяльності;

Отже, ОСОБА_5 розробивши злочинний план, довівши його до відома всім учасникам групи за попередньою змовою, розподілив ролі та напрямки діяльності зі здійснення незаконного видобутку корисної копалини.

Згідно розробленого плану злочинної діяльності, функції та завдання кожного члена групи за попередньою змовою були розподілені наступним чином:

ОСОБА_5 , здійснював загальне керівництво діяльністю інших співучасників, координував їх дії, надавав вказівки з метою незаконного видобутку корисної копалини та збуту, а також здійснював подальшу його легалізацію, шляхом її продажу поза бухгалтерським обліком та отримання незаконного доходу у готівковому вигляді, який в подальшому розподіляв між учасниками злочинної групи;

ОСОБА_6 відповідно до відведеної йому ОСОБА_5 ролі виконавця отримав у користування екскаватор (трактор) невідомої марки та моделі для здійснення незаконного видобування корисної копалини місцевого значення; здійснював незаконний видобуток корисної копалини та подальше її завантаження та розвантаження;

У свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до відведених їм ролей пособників отримали у користування вантажні автомобілі марки «Камаз 55111» з д.н.з. « НОМЕР_6 », та марки «Камаз 55102» з д.н.з. « НОМЕР_7 » здійснювали транспортування незаконно видобутої корисної копалини з місця видобутку до визначеного ОСОБА_5 місця збуту корисної копалини та подальше її розвантаження.

Так, реалізуючи злочинний план 10 травня 2024 року ОСОБА_5 , діючи за попередньо змовою із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про відсутність у них передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин місцевого значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всуперечвимог ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст.ст. 17, 19 Кодексу України «Про надра», ст. 24 Гірничого Закону України, п. 3 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 та п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», тобто за відсутності рішень та дозвільних документів, що видаються Державною службою геології та надр України та Головним управлінням Держпраці в Одеській області, а саме спеціального дозволу на користування надрами та акту про надання гірничого відводу, з метою видобування корисних копалин місцевого значення, а саме піщано-гравійної сировини піску в межах земельної ділянки площею 67.8525 га з кадастровим номером :01:001:0773, яка знаходиться за межами населеного пункту АДРЕСА_1 , переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконно видобутку та продажу корисних копалин місцевого значення, будучи власником суб`єктів господарської діяльності, які займаються продажем будівельних матеріалів отримавши замовлення, щодо поставки товару, а саме «піску», надав усні вказівки учасникам злочинної групи за попередньою змовою, щодо видобутку корисної копалини з метою подальшої її збуту та легалізації ОСОБА_9 .

Виконуючи вказівку ОСОБА_5 . ОСОБА_6 використовуючи екскаватор (трактор) невідомої марки та моделі 10 травня 2024 року приблизно об 12:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, здійснював незаконний видобуток корисної копалини місцевого значення, а саме піщано-гравійної сировини піску в межах географічних координат: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 , НОМЕР_10 , яку в подальшому завантажував до кузову автомобілями марки «Камаз 55111» з д.н.з. « НОМЕР_6 », який використовує ОСОБА_8 та марки «Камаз 55102» з д.н.з. « НОМЕР_7 », який використовує ОСОБА_7 .

В подальшому виконуючи вказівки ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після завантаження кузовів автомобілей ОСОБА_6 почали транспортувати незаконно видобутку корисну копалини місцевого значення, а саме піщано-гравійної сировини піску до визначеного місця збуту, а саме на земельну ділянку із кадастровим номером::02:002:0026.

Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 здійснили близько 16 «ходок», чим здійснили перевезення незаконно видобутої корисної копалини місцевого значення, а саме піщано-гравійної сировини піску об`ємом 154,27 метри кубічних, ринкова вартість якого станом на 13.05.2024 складала 67 781 (шістдесят сім тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 25 коп.

Внаслідок умисних, спільних та узгоджених дій учасники злочинної групи за попередньою змовою отримали від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 75 000 гривень, які розподілені ОСОБА_5 між учасниками ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до обґрунтованого розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами, який здійснено за «Методикою визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами», затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 15.09.2022 за № 366, розмір збитків, заподіяних Державі внаслідок самовільного користування надрами склав 469 243 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч двісті сорок три) грн 06 коп.

Так, під час проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення злочину причетний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює зберігання, збут незаконно видобутої корисної копалини, а також зберігання техніки за допомогою якої здійснює видобуток та збут корисної копалини на земельних ділянках із кадастровими номерами:

-:02:002:0444 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-:02:002:0156 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-:02:002:0447 за адресою: АДРЕСА_1 в;

В подальшому під час проведення досудового розслідування було встановлено, що земельну ділянку де здійснюється незаконне видобування корисних копалин.

Крім того, 13.09.2024, проведено санкціонований обшук транспортного засобу автомобіля «Камаз 55102» із VIN: НОМЕР_11 із д.н.з. НОМЕР_7 , який вилучено та передано на зберігання його власнику ОСОБА_10 .

14.09.2024 вищевказане майно постановою слідчого визнано речовими доказами.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що наразі наявні достатні підстави вважати, що виявлене під час вищевказаного огляду майно виступило знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, проте від слідчого до суду надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності, яке він підтримує та просить задовольнити.

Власник майна, будчи належним чином повідомленим про час та дату розгляду клопотання слідчого, що підтверджується долученою до матеріалів клопотання довідкою, - в судове засідання не з`явився.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних зроблених висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України.

Згідно фактичних обставин такого кримінального провадження, наразі у сторони обвинувачення наявні підстави вважати, що вилучене в ході проведенного обшуку транспортного засобу майно ймовірно містить у собі інформацію щодо кримінально-протиправної діяльності за обставинами даного кримінального провадження.

З урахування специфіки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України та майна, яке було вилучено в ході обшуку, слідчий суддя зазначає, що в подальшому стороною обвинувачення ймовірно буде вирішуватися питання про проведення відповідних експертних досліджень, результати проведення яких можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Беручи до уваги, що згідно доводів сторони обвинувачення, необхідність в накладенні арешту на вилучене майно пояснюється подальшою потребою детальному дослідженні вилученого майна, слідчий суддя вважає, що таке майно може містити відомості на підтвердження факту вчинення розслідуваного у кримінальному провадженні кримінального правопорушення, а відтак таке майно за цим критерієм відноситься до категорії речових доказів.

Між тим, слідчий суддя погоджується з вимогами клопотання щодо передачі частини майна на відповідальне зберігання власнику.

Так, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутня потреба у забезпеченні арешту майна в частині заборони користування транпсортним засобом, проте оскільки його визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження, то забезпечення арешту майна в частині заборони на відчуження майна та розпорядження є доцільним та буде відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що передача транспортного засобу на відповідальне зберігання власнику не позбавить сторону обвинувачення використовувати транспортний засіб для проведення необхідних слідчих дій.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, а також у випадку забезпечення проведення відповідних експертних досліджень, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001054 від 24.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 240, ч. 1 ст. 209 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження на автомобіль «Камаз 55102» із VIN: НОМЕР_11 із д.н.з. НОМЕР_7 .

Автомобіль «Камаз 55102» із VIN: НОМЕР_11 із д.н.з. НОМЕР_7 передати на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_10 .

Попередити ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1