Провадження №1-кс/369/2637/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001536 від 25.08.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2024 року до слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001536 від 25.08.2024за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, щоу провадженні відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0001536 від 25.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.08.2024 близько о 12 години 18 хвилин автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись у м. Ірпінь по вул. Університетська поблизу перехрестя з вул. Матвія Донцова на проїзну частину відносно руху автомобіля з правого боку, у не встановленому місці для переходу вийшов громадянин ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого вищевказаний водій здійснив наїзд. Громадянина ОСОБА_6 , було госпіталізовано до КОКЛ у м. Києві з Т/У: 3ЧМТ, кома.

Слідчим слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області з метою збереження майна, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні 24.08.2024 в період часу з 14 год 00 хв по 16 год 48 хв проведено огляд місця дорожньо-транспортної події, під час якого оглянуто автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », та зафіксовано сліди та пошкодження, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної події. В подальшому транспортний засіб було поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого по АДРЕСА_1 .

Виходячи з того, що автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », причетний до дорожньо-транспортної події та містить сліди вчинення кримінального правопорушення: пошкоджені частини корпусу, вказаний транспортний засіб необхідно дослідити та встановити ряд питань: встановити технічну справність гальмівної системи та рульового керування транспортних засобів, тобто призначити інженерно-технічну експертизу за спеціалізацією «Дослідження технічного стану транспортного засобу», також необхідно встановити місце наїзду на пішохода, відповідно призначити інженерно-технічну експертизу за спеціалізацією «Транспортно-трасологічне дослідження», тому арешт зазначеного транспортного засобу для кримінального провадження буде мати доказове значення. Без проведення експертиз із зазначеним транспортним засобом неможливо іншим способом довести усі обставини, які стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Вилучений транспортний засіб автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 12.07.2024 був визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна, щодо якого заявляється клопотання та його метою є, відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, а саме автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 », на якому збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення.

Автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 зареєстрованій у АДРЕСА_2 .

Виходячи з того, що необхідно дослідити автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також те, що в разі будь-якого зволікання з арештом вказаних транспортних засобів будуть створені можливості для їх реалізації, знищення або переховування, тому на підставі вищевказаного прокурор просив суд накласти арешт на речовий доказ - транспортний засіб, який знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого по АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 зареєстрованій у АДРЕСА_2 , шляхом накладення заборони на розпорядження та відчуження даного майна.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Стаття 171 КПК України визначає що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речовий доказ - транспортний засіб, який знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, розташованого по АДРЕСА_1 , а саме: на автомобіль марки «AUDI A4» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_7 зареєстрованій у АДРЕСА_2 , шляхом накладення заборони на розпорядження та відчуження даного майна.

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8