Провадження № 1-в/638/584/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної служби «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, освіта середньо-технічна, інвалідності та хронічні захворювання спростовує, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло вищевказане подання, яке мотивоване тим, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 ОСОБА_3 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, де останній своїми протиправними діями 11.09.2020 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 371.70 грн.

Вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, начальник Шевченківського районного відділу філії Державної служби «Центр пробації» в Харківській області просить привести вищевказаний вирок у відповідність до Закону №3886-ІХ.

Учасники до суду не з`явились, надали відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши подання органу пробації, суд зазначає наступне.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2020 становило 2102 грн з урахуванням ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет» на 2020 рік».

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 по справі №278/1566/21.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

За таких обставин, подання органу пробації є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372,537,539 КПК України,Законом України №3886-ІХ, суд

постановив:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної служби «Центр пробації» в Харківській області про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.10.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі п.1-2 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали направити до Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області для відома та вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності.

Повний текст ухвали складено 25 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1