У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2024 року м. Ужгород
Прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.12.2023 року, оскільки більш точний час встановити не виявилось за можливе, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на створення злочинної організації, керівництво такою організацією, участь у злочинній організації, а також організацію заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), в умовах воєнного стану, здійснення незаконних операцій, з використанням електронно-обчислювальної техніки, у складі злочинної організації.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 встановив зв`язки з особами, які схильні вчиняти злочини шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, в результаті чого з`ясував про способи та методи заволодіння чужим майном.
Усвідомлюючи, що досягти мети незаконного збагачення шляхом вчинення вказаних дій він самостійно не зможе, ОСОБА_4 розробив план злочинної діяльності, який передбачав: отримати у користування приміщення які використовуватимуться учасниками злочинної організації, як офісні приміщення так званих операторів «колл-центру», з яких здійснюватимуться телефонні дзвінки потерпілим, з метою заволодіння коштами шляхом обману за допомогою незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, з періодичною зміною розташування таких приміщень з метою не викриття злочинної діяльності злочинної організації; пошук осіб співорганізаторів злочинної організації, які будуть допомагати здійснювати загальне керівництво злочинною організацією; пошук осіб учасників злочинної організації, що володіють угорською мовою, так званих операторів «колл-центру», які здійснюватимуть телефонні дзвінки потерпілим та будуть володіти технічними знаннями в сфері інформаційно-комунікаційних технологій та які за допомогою засобів електронних комунікацій (включаючи інформаційно-комунікаційні технології, програмні, програмно-апаратні засоби, інші технічні та технологічні засоби і обладнання) зможуть вчиняти заволодіння коштами шляхом обману та вчинення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки; пошук осіб, учасників злочинної організації, які мають знання щодо особливостей роботи міжнародної платіжної системи, автоматизованої банківської системи та володіючи цими відомостями, здійснюватимуть оформлення переказів коштів потерпілих шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальн ої техніки наступними способами, зокрема шляхом переказу з банківської платіжної картки потерпілої особи на рахунки інших підставних осіб, для виведення в подальшому цих коштів в готівку; пошук осіб на території Угорщини, які б надавали засоби та знаряддя, тобто сприяли вчиненню кримінальних правопорушень іншими учасниками злочинної організації, а саме: здійснювали пошук осіб, що не володіють про злочинний план злочинної організації, які реєстрували на своє ім`я банківські рахунки в банківських установах для отримання у користування банківських карток, які б використовували інші учасники злочинної організації для заволодіння коштами потерпілих; пошук особи яка за необхідності здійснюватиме виїзд за межі території України до Угорщини де отримуватиме обналічені від шахрайських дій «колл-центру» грошові кошти, після чого ввозитиме їх на територію України; доведення до вказаних осіб плану злочинної діяльності та отримання їх згоди на участь у його реалізації; організацію управління, фінансування злочинної організації та розподілу коштів від злочинної діяльності між її учасниками; приховування злочинної діяльності шляхом забезпечення її учасників закритими від загального доступу каналами зв`язку, які не дають можливості втрутитись іншій особі, яка не володіє про злочинні наміри злочинної організації, тобто включення до спеціально створених Telegram каналів.
Діючи на виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_4 , з цією метою залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, зокрема і ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які мали виконувати визначені ним ролі, спрямовані в цілому на реалізацію вказаного злочинного плану, відомого усім учасникам злочинної організації та розподілив ролі між ними.
03.06.2024 року ОСОБА_12 затримано у порядку ст. ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.
Цього ж дня, за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ухвали слідчого суді Ужгородського міськрайонного суду від 31.05.2024 року, за місцем фактичного проживання ОСОБА_12 був проведений обшук, в ході якого виявлено та вилучено: 92 купюри номіналом 100 доларів США, загальною сумою 9200 доларів США; 6 купюр номіналом 50 доларів США, загальна сума 300 доларів США; 9 купюр номіналом 100 Євро, загальна сума 900 Євро; Упаковано в спец. пакет НПУ WAR 1883814. мобільний телефон марки Iphone 15Pro, сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , упаковано в спец. пакет НПУ WAR 1883813; ноутбук Apple, сірого кольору, серійний номер НОМЕР_2 , упаковано в спец. пакет PSP 3217912; ноутбук Lenovo, синього кольору, зі слів власниці не працюючий, на момент проведення обшуку не включався, упаковано в спец. пакет PSP 3217911; системний блок «Artline Gaming x37 (x37 v39)», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_3 , опечатано биркою з пояснювальним написом; паспорт гр. Угорщини на ім`я «Bohus Francseszko Bianka» НОМЕР_4 ; паспорт гр. України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_23 - Біанка, № НОМЕР_5 . флеш носій чорного кольору «Kingston» 32GB та флеш носій «goodram 128gb», поміщено в спец. пакет НПЦ CRI1123479.
У зв`язку з тим, що обшук проводився за місцем проживання ОСОБА_12 , то в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що вищевказані речі належать йому, також ОСОБА_12 міг користуватися та розпоряджатися даними речами.
03.06.2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовим доказом та вище вказані речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Також прокурор у клопотанні вказує, що відповідно до ч.5 ст.190 та ч.2 ст.255 КК України санкція даних статей передбачує конфіскацію майна.
Зважаючи на те, що вказані предмети є речовими доказами по кримінальному провадженню, так як можуть мастити на собі сліди злочину, і підлягають огляду та дослідженню експертним шляхом, і з метою унеможливити знищити сліди, які могли зберегтись на вказаних предметах, а також беручи до уваги, що такі підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, прокурор у клопотанні просить накласти на них арешт.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.
Власник майна у судове засідання не з`явився, при цьому, 24.06.2024 року через канцелярію суду від слідчого ОСОБА_24 , який входить в групу слідчих у даному кримінальному провадженні, надійшла заява в якій останній вказує, що ним повідомлено ОСОБА_25 та його адвоката ОСОБА_26 про час та місце розгляду справи.
13.06.2024 року через канцелярію суду надійшли письмові заперечення адвоката ОСОБА_27 , який представляє інтереси ОСОБА_28 , та просить частково відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на вилучені 9500 доларів США, 900 євро та двох ноутбуків, які належать ОСОБА_28 ..
У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
03.06.2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.
03.06.2024 року на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_12 , за адресою АДРЕСА_1 .
Згідно протоколу обшуку, в ході такого було виявлено та вилучено: 92 купюри номіналом 100 доларів США, загальною сумою 9200 доларів США; 6 купюр номіналом 50 доларів США, загальна сума 300 доларів США; 9 купюр номіналом 100 Євро, загальна сума 900 Євро; мобільний телефон марки Iphone 15Pro, сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 ; ноутбук Apple, сірого кольору, серійний номер НОМЕР_2 ; ноутбук Lenovo, синього кольору, зі слів власниці не працюючий, на момент проведення обшуку не включався; системний блок «Artline Gaming x37 (x37 v39)», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_3 ; паспорт гр. Угорщини на ім`я «Bohus Francseszko Bianka» НОМЕР_4 ; паспорт гр. України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_23 - Біанка,
№ НОМЕР_5 . флеш носій чорного кольору «Kingston» 32GB та флеш носій «goodram 128gb».
Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_29 вилучене майно та гроші визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Так, враховуючи, що такі були вилучені саме за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_12 , слідчий суддя вважає, що є достатні підстави вважати, що вони належать підозрюваному, а також те, що вони могли зберегти на собі сліди злочину чи містять інші відомості, які мають важливе значення для кримінального провадження, можуть бути предметом кримінального правопорушення, а відтак відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, є речовими доказами.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість в цій частині доводів прокурора.
Прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Також слідчий суддя враховує, що санкція статтей у яких підозрюється ОСОБА_12 передбачає конфіскацію майна, а відтак вважає доведеним необхідність накладення арешту на майно та гроші з метою їх збереження для забезпечення їх конфіскації як виду покарання.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу, унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення необхідних судових експертиз, а також встановленню істини у даній справі, та у разі необхідності, забезпечення виконання покарання у виді конфіскації майна.
Що стосується заперечень адвоката ОСОБА_26 , поданих в інтересах ОСОБА_28 , слідчий суддя відхиляє такі, оскільки в ході розгляду клопотання не було здобуто даних, які б свідчили, що остання є власником вилучених грошей та ноутбуків.
Будь-яких доказів на спростування вказаних висновків слідчому судді надано не було.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення клопотання та арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання прокурора задовольнити.
Накласти арешт на майно та гроші які було вилучено під час санкціонованого обшуку 03.06.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_12 , з забороною відчуження, розпорядження та користування, а саме:
- 92 купюри номіналом 100 доларів США, загальною сумою 9200 доларів США;
- 6 купюр номіналом 50 доларів США, загальна сума 300 доларів США;
- 9 купюр номіналом 100 Євро, загальна сума 900 Євро;
- мобільний телефон марки Iphone 15Pro, сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 ;
- ноутбук Apple, сірого кольору, серійний номер НОМЕР_2 ;
- ноутбук Lenovo, синього кольору, зі слів власниці не працюючий, на момент проведення обшуку не включався;
- системний блок «Artline Gaming x37 (x37 v39)», чорного кольору, серійний номер НОМЕР_3 ;
- паспорт гр. Угорщини на ім`я «Bohus Francseszko Bianka» НОМЕР_4 ;
- паспорт гр. України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_23 - Біанка,
№ НОМЕР_5 .
- флеш носій чорного кольору «Kingston» 32GB та флеш носій «goodram 128gb».
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28.06.2024 року о 14 год. 10 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1