ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 Справа №607/19712/24 Провадження №1-кп/607/1933/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001762 від 18 липня 2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

При невстановлених обставинах, місці та часі у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, особам схильним до їх вживання з метою отримання за це грошових коштів та особистого збагачення, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» при невстановлених обставинах, місці та часі, незаконно придбав чотири таблетки круглої форми білого кольору, що містить наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, які зберігав з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та її небезпеку, 11.06.2024 близько 18 год 10 хв ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, поруч із будинком АДРЕСА_2 , маючи в наявності заздалегідь незаконно придбані чотири таблетки круглої форми білого кольору, яка містить метадон, що відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, масою в перерахунку на діючу речовину 0,08904 грама, незаконно збув громадянину ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1 400 (тисяча чотириста) гривень, в тому числі за сильнодіючі лікарські засоби.

Окрім цього, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючого лікарського засобу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , при невстановлених обставинах, місці та часі, незаконно придбав дві таблетки, які вкриті плівковою оболонкою жовтого кольору та містять «зопіклон», що відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, яку зберігав з метою подальшого збуту.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та її небезпеку, 11.06.2024 близько 18 год 10 хв ОСОБА_3 , діючи умисно, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, поруч із будинком АДРЕСА_2 , маючи в наявності заздалегідь незаконно придбані дві таблетки, які вкриті плівковою оболонкою жовтого кольору та містять «зопіклон», що відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, масою в перерахунку на діючу речовину 0,0148 грама, незаконно, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на роздрібну торгівлю лікарськими засобами, збув їх громадянину ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 1 400 (тисяча чотириста) гривень, в тому числі за наркотичні засоби.

2. Позиція сторони обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, вважаючи всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведеною.

Також просив призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, відповідно до ч. 1 ст. 307 КК України - у виді чотирьох років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 321 КК України - у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 2 (два) роки іспитового строку.

Крім того, просив стягнути з ОСОБА_3 кошти за проведення експертиз у кримінальному провадженні, речові докази знищити, внесену заставу повернути заставодавцю.

3. Позиція сторони захисту.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності. Зазначив, що кримінальне правопорушення вчинив через те, що потрібні були кошти на лікування хворої матері. Пояснив суду що хворіє на ряд хронічних, невиліковних захворювань. Через частковий параліч, не може працювати. Просить суд не позбавляти його волі.

Захисник у судовому засіданні погоджується з стороною обвинувачення при призначенні покарання, однак просить призначити іспитовий строк у виді одного року іспитового строку. Також просить врахувати характеризуючі дані особи обвинуваченого, зокрема те, що у нього на утриманні матір похилого віку, яка хворіє, а також стан здоров`я ОСОБА_3 .

4. Вирішення питання щодо проведення судового розгляду кримінального провадження у відповідності до приписів ч. 3 ст. 349 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

5. Статті (частини статті) КК України, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (частини 1 та 3 ст. 337 КПК України)

Таким чином, суд дійшов до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, ч. 1 ст. 321 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчинених кримінальних правопорушень, його ставлення до цих порушень та поведінку після їх вчинення, особу винного, зокрема те, що в силу ст. 89 КК України він раніше не судимий, раніше до кримінальної відповідальності за збут наркотичних засобів не притягався, має на утриманні мати похилого віку, а також обставини, які пом`якшують покарання - визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому.

Також у відповідності до ст. 65 КК України, суд визначає, обставину, що пом`якшує покарання - вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого - відсутні.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що, з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статтей обвинувачення, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Разом з тим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, покаявся у вчиненому, вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, із врахуванням його характеризуючих даних, зокрема відомостей щодо стану здоров`я, та ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

7. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.07.2024 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний у виді тримання під вартою та визначено розмір застави в сумі 60560 грн, яка внесена заставодавцем ОСОБА_7 , що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 12 від 03.07.2024. Враховуючи, що підстав для звернення застави в дохід держави немає із врахуванням думки прокурора та захисника, які не заперечують, застава підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили, а запобіжний захід скасуванню.

При вирішенні питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд керується положеннями частини 9 статті 100 КПК України.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили: сейф-пакет № 2636061, в якому міститься методан, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса в перерахунку на діючу речовину становить 0,08904 грама та який згідно квитанції № 015732 переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області; сейф-пакет № 2655562, в якому міститься зопіклон, який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, маса в перерахунку на діючу речовину становить 0,0148 грама та який згідно квитанції № 015733 переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, суд вважає, що слід знищити.

За змістом частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-24/7057-НЗПРАП від 25.06.2024 в сумі 2271,84 грн та експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-24/7106-НЗПРАП від 25.06.2024 в сумі 2650,48 грн.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 321 КК України - у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у виді застави ОСОБА_3 скасувати, після набрання вироком законної сили.

Заставу в сумі 60560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень), внесену заставодавцем ОСОБА_7 , відповідно до копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 12 від 03.07.2024 виданої Тернопільським РУ ТВБВ № 10019/017 АТ «Ощадбанк», повернути ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили.

Речові докази, після набрання ухвалою законної сили:

- сейф-пакет № 2636061, в якому міститься методан, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса в перерахунку на діючу речовину становить 0,08904 грама та який згідно квитанції № 015732 переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знищити;

- сейф-пакет № 2655562, в якому міститься зопіклон, який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, маса в перерахунку на діючу речовину становить 0,0148 грама та який згідно квитанції № 015733 переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знищити;

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення у кримінальному провадженні:

- експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-24/7057-НЗПРАП від 25.06.2024 в сумі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одна гривня вісімдесят чотири копійки);

- експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-24/7106-НЗПРАП від 25.06.2024 в сумі 2650,48 грн (дві тисячі шістсот п`ятдесят гривень сорок вісім копійок).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1