Провадження № 1-кс/344/8397/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0000664 від 16 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за підозрою останніх у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, а саме у розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах.

Зібраними досудовим розслідуванням доказами встановлено, що ОСОБА_5 , будучи одним з колишніх керівників Дністровського БУВР, якому достеменно відома сфера надання послуг зазначеною установою та, знайомим з керівництвом Дністровського БУВР - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 впродовж серпня листопада 2023 року, шляхом залучення до складання проєктної частини провідного інженера з проєктно-кошторисної роботи ОСОБА_9 та працівників технічного відділу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які не були обізнаними зі злочинними намірами групи осіб, організували фактичне виготовлення проєктно-кошторисної документації працівниками технічного відділу Дністровського БУВР на 4 (чотири) об`єкти водного фонду на загальну суму 958 тис. грн, формально оформивши їх як такі, що нібито виготовлені ТОВ «Спецбудпроект інжиніринг» (зареєстровано 13.09.2023 на демобілізованого військовослужбовця ОСОБА_12 ) згідно Договорів від 22.09.2023 №161, № 162, № 163, № 164.

Завантаження проєктів до автоматизованої системи «Портал державної електронної системи у сфері будівництва» з використанням електронного ключа головного інженера проектів ТОВ «Спецбудпроект інжиніринг» ОСОБА_13 , який не виконував жодних робіт з проєктування, здійснила довірена особа ОСОБА_5 ОСОБА_14 .

Отримавши грошові кошти у сумі 958 тис. грн, перераховані Дністровським БУВР на рахунок підконтрольного їм товариства «Спецбудпроект інжиніринг», ОСОБА_5 , діючи згідно з розподілених ролей із заступниками Дністровського БУВР ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою отримання їх у готівковій формі та перерозподілу між усіма учасниками злочинної схеми з розкрадання бюджетних коштів, документально організував їх виведення шляхом перерахування на рахунки фізичних осіб-підприємців ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , які були зняті останніми.

Встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини кримінальних правопорушень підтверджуються наступними доказами:

- протоколом обшуку від 19.01.2024 в Дністровському БУВР, де вилучено системні блоки працівників технічного відділу: системний блок «VINGA», що використовував провідний топограф ОСОБА_11 ; системний блок «Lenovo S4H41749», який використовував провідний топограф ОСОБА_10 ; системний блок інвентарний номер НОМЕР_1 , який використовував ОСОБА_9 провідний інженер з проєктно- кошторисної роботи;

- протоколами оглядів від 31.01.2024: системного блоку «VINGA», використовує провідний топограф ОСОБА_11 , системного блоку «Lenovo S4H41749», який використовував провідний топограф ОСОБА_10 ; системного блоку інвентарний номер НОМЕР_1 , який використовував провідний інженер з проектно кошторисної роботи ОСОБА_9 ;

- висновками судових комп`ютерно-технічних експертиз: від 15.04.2024

№ СЕ-19/109-24/3972-КТ по системному блоку Дністровського БУВР«VINGA», використовував провідний топограф ОСОБА_11 ; від 15.04.2024 № СЕ-19/109-24/3970-КТ по системному блоку Дністровського БУВР «Lenovo S4H41749»; від 15.04.2024 № СЕ-19/109-24/3977-КТ по системному блоку НОМЕР_2 ;

- протоколом обшуку від 19.01.2024 квартири ОСОБА_5 , де вилучено оригінали установчих документів, рішення засновника, накази про виконання обов`язків директора, статут ТОВ «Спецбудпроект інжиніринг»; печатка ГІП ОСОБА_13 № НОМЕР_3 ; ноутбук «Aсer»;

- протоколом огляду від 24.01.2024 ноутбуку «Aсer», вилученого під час обшуку квартири ОСОБА_5 , в якому виявлено переписку ОСОБА_5 з заступником начальника Дністровського басейнового управління водних ресурсів ОСОБА_7 (м.т. НОМЕР_4 );

- висновком судової комп`ютерно-технічної експертизи від 17.04.2024

№ СЕ-19/109-24/3950-КТ ноутбуку «Aсer», вилученого під час обшуку квартири ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду від 01.02.2024 флеш-носія «Kingston», належного провідному інженеру з проєктно-кошторисної роботи ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду від 21.02.2024 мобільного телефону заступника БУВР ОСОБА_8 , де в месенджері «Whats App» встановлено переписки, датовані 03.09.2023-13.09.2023, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які стосуються виготовлення проектно-кошторисної документації, у тому числі наявні дані про ТОВ «Спецбудпроект інжиніринг» та сертифікат ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту ОСОБА_10 від 19.01.2024 за вказівкою заступника ОСОБА_7 безпосередньо виїжджали на об`єкти та надавали підрядникам дані щодо місць виконання робіт;

- протокол допиту ОСОБА_14 від 19.01.2024, ОСОБА_5 скинув їй на електрону пошту та месенджер документи проектів для завантаження до АС «Портал державної електронної системи у сфері будівництва» та ключ ГІП ОСОБА_13 ;

- висновок експерта № 7 від 14.05.2024 судово-почеркознавчої експертизи. Підписи в договорах № 161, 162, 163, 164 від 22.09.2023 з Дністровським БУВР, актах здавання-приймання робіт, зведеному кошторисі на виготовлення проектно-кошторисної документації виконані не директором ТОВ «Спецбудпроект ІФ» ОСОБА_12 , а іншою особою;

- розсекреченими протоколами про наслідки проведення оперативно-технічних заходів;

- іншими доказами, які у своїй сукупності підтверджують вчинення кримінального правопорушення, однак їх відкриття на цій стадії кримінального провадження стороні захисту може зашкодити досудовому розслідуванню.

25 листопада 2024 року складено письмове повідомлення про підозру за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, яке цього ж числа вручено ОСОБА_5 .

Кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, в якому підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів і за його вчинення передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 , будучи підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникненнякримінальної відповідальності.

Застосування запобіжного заходу також виправдовується можливістю продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , оскільки останній обіймав посаду заступника начальника з питань водних ресурсів Дністровського басейнового управління водних ресурсів, а тому перебуває у приятельських відносинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та працівниками технічного відділу, зокрема і ОСОБА_9 , оскільки на даний час є керівником ТОВ «Техпростір інжиніринг», ТОВ «Техпроект інжиніринг», які займаються діяльністю у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Беручи до уваги майновий стан підозрюваного ОСОБА_5 , ураховуючи заподіяння майнової шкоди у розмірі понад 900 тис грн, яка наразіне відшкодована, наявність ризиків та інших обставин, сторона обвинувачення просить обрати заставу в максимальному розмірі.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 26 листопада 2024 року, дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав на підставах, викладених у клопотанні, пояснив, що враховуючи майновий стан підозрюваного, слід застосувати заставу саме у максимальному розмірі, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні слідчий просила задовольнити клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні просив суд у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до нього інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав, що клопотання є безпідставними, підозра є необґрунтованою, ризики, наведені прокурором, жодним чином не підтверджені. Підозрюваний одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Просив у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або у вигляді застави межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частинами першою-другою статті 176 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності з положеннями частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу

Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частина перша статті 182 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно частини четвертої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У пункті 3 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до частини першої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини восьмої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

З матеріалів клопотання вбачається, що 25 листопада 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інші), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Отже, на даній стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження.

Посилання сторони захисту, які зводяться до оцінки зібраних доказів та правової кваліфікації інкримінованого підозрюваному кримінально караного діяння, не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж застава, а враховуючи те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані слідчому судді, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді дійти висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо за наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка за суттю представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у частині першій статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які існують та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Ризик переховування підозрюваного

від органів досудового розслідування та/або суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрюваний усвідомлює, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює ймовірну неминучість покарання за вчинення такого злочину у разі доведення його вини в суді, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органівдосудового розслідування та суду.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Також існує ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки ОСОБА_5 може вчинити нові злочини або продовжувати вчинення злочину, в якому він підозрюється, оскількиостанній обіймав посаду заступника начальника з питань водних ресурсів Дністровського басейнового управління водних ресурсів, а тому перебуває у приятельських відносинах з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , працівниками технічного відділу, зокрема і ОСОБА_9 , оскільки на даний час є керівником ТОВ «Техпростір інжиніринг», ТОВ «Техпроект інжиніринг», які займаються діяльністю у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у пунктах 1, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, дані ризики наявні та продовжують існують.

Слідчим суддею перевірено можливість застосування запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, наступним чином.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органів досудового розслідування та до суду не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваної, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, на думку слідчого судді, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту та тримання під вартою є найбільш суворими і про їх застосування не заявлено у суді.

Вирішуючи дане клопотання, слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів про можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину, характеризуючи особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 як підозрюваного в особливо тяжкому злочині (ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України) має бути застосована застава у максимальному розмірі (300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), при цьому необхідність визначення саме такого розміру обумовлюється самими обставинами вчинення кримінального правопорушення, які на даний час відповідають стандарту доведення «обґрунтована підозра», та розміром неправомірної вигоди, а також значним майновим становищем підозрюваного.

Крім того, на думку слідчого судді, така застава не є занадто непомірною для підозрюваного, враховуючи те, що ОСОБА_5 у 3-4 кварталах 2023 року отримано доходи за ознакою «дохід, виплачений самозайнятій особі» у розмірі більше 2 900 000,00 грн. При цьому наявність таких доходів підозрюваний умисно приховав, не повідомивши про це у судовому засіданні на питання слідчого судді, а зазначивши лише мінімальний розмір своєї заробітної плати та заробітної плати його дружини.

Інші аргументи, що зазначені стороною захисту, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного та визначення меншого розміру застави, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, а також пом`якшують покарання, проте не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного, виходячи з конкретних обставин справи.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 Кримінального процесуального кодексу України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному, а також характеристику підозрюваного, його майновий і сімейний стан, стан його здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, то слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 гривень.

Обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, не встановлено, як і не встановлено обставин для визначення застави з іншим більш меншим розміром застави для даної категорії злочинів, а визначений слідчим суддею розмір застави зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і такий запобіжний захід буде достатнім, співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Крім цього, вважаю за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 182, 193, 194, 199, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя Івано-Франківської міської територіальної громади, уродженця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, керівника ТОВ «Техпростір інжиніринг», ТОВ «Техпроект інжиніринг», раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді застави у межах 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень нуль копійок), яку необхідно внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в національній грошовій одиниці (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 26 січня 2025 рокувключно наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 26 січня 2025 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що, відповідно до частини шостої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02 грудня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1