ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1213/24
Провадження № 1-кс/483/199/2024
У Х В А Л А

Іменем України

23 вересня 2024 року м. Очаків

Слідча суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И Л А :

Дізнавач СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчої судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області з клопотанням, погодженим з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Своє клопотання обґрунтував тим, що ним здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 18 вересня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню було встановлено, що 17 вересня 2024 року до ч/ч ВП №7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області надійшло повідомлення зі служби «102» за повідомленням інспектора СРПП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 про те, що 17 вересня 2024 року під час проведення рибоохоронного рейду спільно з «Миколаївським рибоохоронним патрулем» по узбережжю Березанського лиману поблизу с. Осетрівка, Чорноморської ТГ, Миколаївського району Миколаївської області приблизно о 21 год 25 хв. було виявлено ОСОБА_6 , який в акваторії Березанського лиману проводив незаконний вилов водних біоресурсів у брід за допомогою незаконного знаряддя лову сітки ліскової у кількості 1 од., та здійснив незаконний вилов водних біоресурсів, а саме риби видів: судак звичайний у кількості 93 екз., кефаль «лобань» у кількості 67 екз., бичок-зеленчак у кількості 13 екз. та тарань у кількості 10 екз.

В ході огляду місця події 17 вересня 2024 року на узбережжі Березанського лиману, поблизу с. Осетрівка, Чорноморської ТГ, Миколаївського району Миколаївської області, на відкритій місцевості за 70 м. від водойми було виявлено та оглянуто рибацькі гумові чоботи чорного кольору у кількості 1 од., знаряддя лову, а саме: риболовна сітка у кількості 1 од. (довжина = 100 м., висота = 1,2 м., вічко = 20 мм.); садок з вмістом водних біоресурсів - риби видів: судак звичайний у кількості 93 екз., кефаль «лобань» у кількості 67 екз., бичок-зеленчак у кількості 13 екз. та тарань у кількості 10 екз.

Знаряддя лову, а саме: риболовна сітка у кількості 1 од. (довжина = 100 м., висота = 1,2 м., вічко = 20 мм.), садок, рибу видів: судак звичайний у кількості 93 екз., кефаль «лобань» у кількості 67 екз., бичок-зеленчак у кількості 13 екз. та тарань у кількості 10 екз., рибацький гумові чоботи чорного кольору у кількості 1 од., після огляду місця події вилучено та передано на відповідальне зберігання головному державному інспектору Миколаївського рибоохоронного патруля ОСОБА_7 ..

Посилаючись на те, що вилучене в ході огляду місця події знаряддя лову та риба визнані речовими доказами, з метою їх збереження та проведення подальших слідчих дій, дізнавач просив накласти арешт на вказане майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд питання про арешт майна без його участі.

Дослідивши долучені до клопотання документи, слідча суддя дійшла такого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 18 вересня 2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході огляду місця події на узбережжі на узбережжі Березанського лиману, поблизу с. Осетрівка, Чорноморської ТГ, Миколаївського району Миколаївської області, на відкритій місцевості за 70 м. від водойми було виявлено та оглянуто рибацькі гумові чоботи чорного кольору у кількості 1 од., знаряддя лову, а саме: риболовна сітка у кількості 1 од. (довжина = 100 м., висота = 1,2 м., вічко = 20 мм.); садок з вмістом водних біоресурсів - риби видів: судак звичайний у кількості 93 екз., кефаль «лобань» у кількості 67 екз., бичок-зеленчак у кількості 13 екз. та тарань у кількості 10 екз. та передано на відповідальне зберігання головному державному інспектору Миколаївського рибоохоронного патруля ОСОБА_7

18 вересня 2024 року постановою дізнавача вказані предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000045.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, дізнавач посилається на те, що вилучені в ході огляду місця події предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, дізнавачем доведено існування ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, а також обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні.

З урахуванням викладеного, а також того, що дізнавачем під час розгляду клопотання доведено необхідність збереження речового доказу шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість клопотання та необхідність його задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 372, 376 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання дізнавача СД ВП № 7 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Очаківського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на знаряддя лову - риболовну сітку у кількості 1 од. (довжина = 100 м., висота = 1,2 м., вічко = 20 мм.), матуляний садок 1 од. рибацькі гумові чоботи чорного кольору у кількості 1 пари, рибу видів: судак звичайний у кількості 93 екз., кефаль «лобань» у кількості 67 екз., бичок-зеленчак у кількості 13 екз. та тарань у кількості 10 екз., що були вилучений в ході огляду місця події 17 вересня 2024 року, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження як речових доказів у кримінальному провадженні № 0000045.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідча суддя: