11.10.2024
Провадження № 1-в/642/174/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 05.04.2021 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч. 1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 року відносно ОСОБА_4 , засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.08.2022 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 залишено без змін.

Подання мотивоване тим, що згаданий вирок суду набрав законної сили 25.08.2022. ОСОБА_4 поставлений на облік органом з питань пробації 02.11.2022. Орган з питань пробації вживав всіх можливих заходів щодо виклику засудженого ОСОБА_4 та встановлення його місцезнаходження, однак, виконати це не надалось можливим. Крім цього, органом з питань пробації скеровувались запити з метою встановлення факту перетину ним кордону, його утримання в слідчому ізоляторі та реєстрації факту його смерті і такі факти не знайшли свого підтвердження. Встановлено, що зазначена у вироку суду адреса його місця проживання: АДРЕСА_1 є адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за цією адресою не проживає. Таким чином встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим. У зв`язку з чим, керуючись вимогами ч.5 ст. 36 КВК України до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області 24.03.2023 було надіслано подання відносно засудженого ОСОБА_4 для проведення подальших розшукових заходів. За результатом розгляду якого ОСОБА_4 оголошений у розшук, розшукова справа №6423055 від 15.06.2023.

Станом на час звернення з поданням ОСОБА_4 не відбув покарання у виді громадських робіт, а строк виконання вироку сплив, тому, представник органу з питань пробації вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання.

У судове засідання засуджений та представник органу з питань пробації не з`явились. Про дату, час і місце розгляду подання повідомлені вчасно та належним чином.

Прокурор у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, у якому просив розглянути подання без його участі та задовольнити його.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обовязковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, а тому суд вважає можливим розглянути подання у відсутності вказаних осіб відповідно до ч.5 ст.539 КПК України.

Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25.08.2022 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 залишено без змін. Вирок набрав законної сили 25.08.2022.

02.11.2022 року вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 прийнятий до виконання Холодногірським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Як вбачається з матеріалів подання, з метою виконання вироку, орган з питань пробації вжив заходи для виклику ОСОБА_4 та роз`яснення йому порядку виконання вироку. Встановлено, що зазначена у вироку суду адреса його місця проживання: АДРЕСА_1 є адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за цією адресою не проживає. Державний кордон України він не перетинав, в слідчому ізоляторі не утримувався та не утримується, записів про реєстрацію його смерті не зафіксовано.

Таким чином встановити місцезнаходження останнього не виявилось можливим. У зв`язку з чим, керуючись вимогами ч.5 ст. 36 КВК України до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області 24.03.2023 було надіслано подання відносно засудженого ОСОБА_4 для проведення подальших розшукових заходів. За результатом розгляду якого ОСОБА_4 оголошений у розшук, розшукова справа №6423055 від 15.06.2023.

З 25.08.2022 по теперішній час засуджений ОСОБА_4 покарання за вироком суду не відбуває, знаходиться у розшуку, з часу набрання вироком законної сили, а саме з 25.08.2022 минуло більше ніж 2 роки.

Згідно вимоги про судимість ОСОБА_4 в період з 25.08.2022 до теперішнього часу нового кримінального правопорушення не вчинив.

З 15.06.2023 ОСОБА_4 перебуває у розшуку. За повідомленнями ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області розшукові заходи тривають, але встановити місцезнаходження засудженого не вдалося.

25.08.2024 строки давності виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 05.04.2021 закінчились.

Відповідно до ст. 152 КВК України та п. 1 ч. 1ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Штраф та громадські роботи, відповідно до положень ст.ст. 51, 53, 56КК України, є менш суворими видами покарання ніж обмеження волі.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання Обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа цього виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, тобто сама до себе, оскільки це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

У Постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 зазначено, що стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Наведені положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

При цьому, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

З огляду на це, неприбуття засудженого до органу з питань пробації для виконання покарання у виді громадських робіт не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання. Таке ухилення має бути доведене вироком суду, який набрав законної сили, згідно з яким особу засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389 КК України (ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі).

За загальними правилами, особа (крім тих, що засуджені за злочини, передбачені ст. ст.437- 439 і ч. 1 ст.442 КК України, або за інші злочини до довічного позбавлення волі) звільняється від відбування покарання, відповідно до ст. 80 КК України, при наявність трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення зазначених у ч. ч. 1 і 3 ст. 80 КК України строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового злочину; 3) не ухилення засудженого від відбування покарання.

Враховуючи, що дворічний строк давності виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2021 закінчився 25.08.2024, ОСОБА_4 не ухилявся від виконання вироку (оскільки це не підтверджено вироком суду, який набрав законної сили за ст. 389 КК України), не вчинив з моменту набрання ним законної сили нового злочину, тому, суд дійшов висновку, що подання органу з питань пробації підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 звільненню від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку..

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, засудженого 05.04.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, від відбування призначеного судом покарання в зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1