УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/9671/24

Номер провадження 1-кс/495/2238/2024

23 жовтня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

22.10.2024 року слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженним прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0001524, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 369 КК України.

22.10.2024 до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення на лінію « НОМЕР_1 » про те, що 22.10.2024 о 01:30 годині гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пункті пропуску КПП «Старокозаче», розташованого за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський, с. Старокозаче надав пропозицію службовій особі, а саме: співробітнику ДПСУ надати неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах нього дій з використанням наданої їй службового становища на загальну суму 500 доларів США

В ході проведення досудового розслідування було здійснено огляд місця події на пункті пропуску «Старокозаче» Білгород-Дністровського району, Одеської області в ході проведення якого у службовому кабінеті на столі було виявлено свідоцтво про НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 та свідоцтво про НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , з ознаками підробки які було упаковано до сейф-пакету CRI1197852.

Постановою слідчого від 22.10.2024 вищевказані документи вилучені в ході проведення огляду у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що вони є знаряддям вчинення злочину, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів, а також використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи, що у вилучених під час огляду місця події коштах, а також мобільному телефоні міститься інформація, яка носить доказових характер у зазначеному кримінальному провадженні, яка здатна відтворити слідову картину скоєння кримінального правопорушення та послужити доказами у вказаному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експертиз, з метою отримання доказів та сприянню розкриттю злочину, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.

Згідно із ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Із матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні за №0001524 від 22.10.2024 за ознаками складу кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Так, в ході огляду місця події на пункті пропуску «Старокозаче» Білгород-Дністровського району, Одеської області в ході проведення якого у службовому кабінеті на столі було виявлено свідоцтво про НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 та свідоцтво про НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , з ознаками підробки які було упаковано до сейф-пакету CRI1197852.

Постановою слідчого від 22.10.2024 вищевказані документи вилучені в ході проведення огляду у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами, оскільки в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що вони є знаряддям вчинення злочину, які зберегли на собі сліди вчинення зазначених протиправних діянь, виявити які вдасться лише за допомогою проведення слідчих дій та відповідних експертиз із залученням судових експертів, а також використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що предмети, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши надані матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не зазначено завдання, для виконання (досягнення) якого слідчий просить суд накласти арешт на зазначені в клопотанні свідоцтва про народження, не міститься посилання на докази, що свідчать про намір власника чи іншої особи знищити його. У клопотанні у якості обґрунтування необхідності накладення арешту на вказані свідоцтва про народження, лише зазначено, що вилучене майно є речовим доказом по матеріалам кримінального провадження.

В ході дослідження клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим не доведено мету накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. В ході розгляду питання про накладення арешту на дане майно, не встановлено з якою саме метою необхідно накласти арешт на свідоцтва про народження, не обґрунтовано вірогідність їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, органами досудового розслідування не доведено, що вилучені в ході огляду свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 та свідоцтво про НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , з ознаками підробки які було упаковано до сейф-пакету CRI1197852 має значення для кримінального провадження №0001524 від 22.10.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, з наступних підстав.

Слідчий суддя вважає недоведеним факт того, що вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у даному кримінальному провадженні за яким здійснюється досудове розслідування, оскільки не є матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення даного кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди, не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також не був об`єктом кримінальних протиправних дій, у зв`язку з чим відсутня необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Повернути тимчасово вилучене в ході проведення огляду майно (свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 та свідоцтво про НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 ) особам, у яких воно було вилучено.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7