Кримінальне провадження № 1-кп/760/2065/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР 19.06.2023 за №0001760, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в :

як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 19.06.2023, приблизно о 08.17 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , рухався по сухій, чистій, асфальтобетонній, горизонтальній ділянці, прямій в плані проїзної частини вул.Гарматній зі сторони пр-т Відрадного в напрямку вул. Борщагівської у м. Києві. Під`їжджаючи до не регульованого світлофорним об`єктом пішохідного переходу, який позначений дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху України, та інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 (пішохідний перехід) ПДР України, які розміщені неподалік від буд. АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, будучи неуважним, не зреагувавши на зміну дорожньої обстановки, не зменшив швидкість та не зупинився щоб дати дорогу пішоходу, який переходив проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3. /б/, /д/, 18.1 Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КНП «Олександрівська клінічна лікарня міста Києва».

Згідно з висновком експерта № 042-1098-2023 від 11.09.2023 встановлено, що під час первинно відомого звернення по медичну допомогу 19.06.2023 о 08.24 год. (під час огляду лікарем/лікарями швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого проведення оперативних втручань та проведення інструментальних досліджень, є підстави стверджувати, що у ОСОБА_4 клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: синець в ділянці чола справа діаметром 4,0(см), без опису морфології) з наявною раною (без опису морфології) в проекції синця; крововиливи у м`яких тканинах правої лобно-скроневої ділянки; перелом величної кістки справа (без зміщення уламків); перелом лобної кістки справа, з розповсюдженням лінії перелому на верхню стінку правої орбіти; б) закрита травма правого плеча: перелом проксимального епіметафізу правої плечової кістки з відривом великого горбка (зі зміщенням уламків); в) закрита травма 1-го пальця правої стопи: садна (без опису морфології) м`яких тканин правої стопи; перелом дистальної фаланги 1-го пальця правої стопи; г) садна (без опису морфології) м`яких тканин обох гомілок, обох кистей. Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості тілесного ушкодження, вказаного у п. а) даних Підсумків, є критерії небезпеки для життя (відповідно, перелом кісток склепіння черепа-лобної кістки), а тому, відповідно до 2.1.1/а, 2.1.2., 2.1.3/б/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», зазначене тілесне ушкодження, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлені тілесні ушкодження утворилися за рахунок ударної дії тупого/тупих предмету/предметів, у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто 19.06.2023 (до 08 години 24 хвилини), можливо, внаслідок автомобільної травми - зіткнення автомобіля (який рухався) з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеному до нього положенні.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/35308-ІТ від 12.07.2023 встановлено, що в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пункту 18.1 ПДР України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 шляхом виконання вимог пункту 18.1 ПДР України. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 ПДР України. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «ЗАЗ-Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 , в яких експертом вбачаються невідповідності вимогам пункту 18.1 ПДР України, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Під час керування транспортним засобом автомобілем «ЗАЗ-Daewoo Lanos» р.н. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_7 допустив порушення вимог наступних пунктів Правил дорожнього руху України:

- п. 1.5 ПДР, який трактує: «своїми діями він як учасник дорожнього руху створив небезпеку для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, спричинив матеріальні збитки»;

- п. 2.3 /б/ ПДР, який трактує: «для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміни»;

-п. 2.3 /д/ ПДР, який трактує: «не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

- п. 18.1 ПДР, який трактує: «водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5; 2.3.б), д); 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у вигляді отриманням пішоходом ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи, як вони викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав частково щодо стягнення моральної шкоди, щодо відшкодування матеріальних збитків визнав повністю.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала цивільний позов в повному обсязі та просила стягнути з ОСОБА_7 243 278, 40 грн. матеріальних збитків та 100 000 грн. моральної шкоди. Також потерпіла просила позбавити волі обвинуваченого ОСОБА_7 .

Представник потерпілої - ОСОБА_8 підтримав позицію потерпілої.

Тобто потерпіла та її представник в судовому засіданні висловили свою думку щодо призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та просили задовольнити цивільний позов.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, думки потерпілої та її представника, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке вчинене з необережності, та дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні доньку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій потрібна батьківська опіка.

Згідно зі ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, як запропонувала сторона обвинувачення, і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, думку потерпілої сторони, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальних збитків в сумі 243 278, 40 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001 та №1 від 27.02.2009, розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких завдав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Тому суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення моральної шкоди з ОСОБА_7 в сумі 100 000 грн. підлягає частковому задоволенню в розмірі 30 000 грн.

Судові витрати суд покладає на ОСОБА_7 , долю речових доказів вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 та.п.2 ч.2 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судово-медичної експертизи в розмірі 6 013,00 грн. та авто-технічних експертиз в розмірі 1 912,00 грн. та 2 390,00 грн. відповідно.

Речові докази зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_4 243 278, 40 (двісті сорок три тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 40 коп. матеріальних збитків та 30 000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1