Провадження №11-сс/801/668/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в кримінальному провадженні №0001149 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 та обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та продовженням існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 та постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення клопотання прокурора.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що згідно внесених до законодавства змін, на момент розгляду клопотання прокурора в діянні ОСОБА_8 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який не заперечив проти вимог, заявлених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001149 від 27.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.06.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, вчиненій повторно та в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2024 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25.08.2024 включно.

09.08.2024 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України та обвинувальний акт відносно нього скеровано до Вінницького міського суду Вінницької області.

Разом з тим, 09.08.2024 набув чинності Закон України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Положеннями частини 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз вказаних норм Закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімуму для працездатної особи на 01.01.2024 становить 3028 грн, тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) становить 3028 грн.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 ст. 185 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , вчинено 27.06.2024. Діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_9 в розмірі 2001 гривні.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

З огляду на наведене, обвинувачений ОСОБА_8 має бути звільненим з-під варти, з метою недопущення порушення його прав на свободу та недоторканість.

За приписами ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 405, 407,422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2024 скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3