Справа № 645/6915/24
Провадження № 1-кс/645/1683/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі судового засідання в приміщенні суду у м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001532 від 17.11.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чугуїв Харківської області, з неповною середньою освітою, який не одружений, не працює, місце проживання не зареєстроване, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 15.03.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, додаткові заходи: конфіскація майна;

- 26.05.2009 року Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.10.2013 року Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробовувальним строком 2 роки;

- 05.03.2015 року Чугуївським міським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі, звільненого з Харківського СІЗО № 27 за відбуванням покарання 03.07.2017 р;

- 22.07.2021 року Печенізьким районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

19 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001532 від 17.11.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан.

ОСОБА_6 17.11.2024 в період часу з 09:00 год. по 09:30 год., в період дії в Україні воєнного стану, перебував поблизу будинку 190 АДРЕСА_3 , де побачив на лавочці раніше йому незнайомого ОСОБА_7 поруч з яким знаходилась його сумка з особистими речами.

Побачивши вказану сумку, у ОСОБА_6 виник раптовий злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_7 , вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, в умовах воєнного стану, та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, виражених у порушенні суспільних відносин у сфері власності, бажаючи їх настання, оцінивши обстановку, що склалася сприятливо для вчинення правопорушення, ОСОБА_6 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та, відвернувши увагу останнього, відкрито викрав його сумку з особистими речами, в якій знаходивсь гаманець з грошовими коштами в розмірі 580 гривень та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A04 в чорному чохлі, вартість якого зі слів потерпілого ОСОБА_7 складає 5000 гривень.

Після чого ОСОБА_6 з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 5580 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 17.11.2024 в період часу з 09:35 год. до 09:40 год., в період дії воєнного стану, знаходився в приміщенні магазину «Аврора», ТОВ «Вигідна покупка» за адресою: АДРЕСА_4 , де у нього виник злочинний намір на відкрите заволодіння чужим майном, що належить ТОВ «Вигідна покупка», вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, та бажаючи діяти саме таким чином, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, виражених у порушенні суспільних відносин у сфері власності, бажаючи їх настання, оцінивши обстановку, що склалася сприятливо для вчинення правопорушення, ОСОБА_6 підійшов до торгових стелажів вищевказаного магазину, з яких взяв одну пару шкарпеток чорного кольору та одну пару резинових чоботів, які в подальшому надів на свої ноги.

Після чого, ОСОБА_6 направився до виходу з вказаного магазину повз касову зону, не оплативши за товар.

Проходивши повз касову зону магазину, ОСОБА_6 свідомо не реагуючи на зауваження співробітників магазину та присутніх, вирішив не оплачувати товар, тим самим виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на відкрите заволодіння майном, що належить ТОВ «Вигідна покупка», але довести свій злочинний намір до кінця та розпорядитися викраденим майном не зміг, з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що дії ОСОБА_6 були зупинені присутніми та співробітниками магазину «Аврора».

Слідчий зазначає, що ОСОБА_6 своїми умисними та протиправними діями, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, - тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, слідчий вказує, що 18 листопада 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч.2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, яка обґрунтовано підтверджується зібраними наступними доказами:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.11.2024;

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 17.11.2024 приблизно о 09:00 год. останній перебуваючи на лавці, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 невідомий раніше йому чоловік, відкритим шляхом заволодів сумкою з особистими речами, в якій знаходивсь гаманець з грошовими коштами в розмірі 580 гривень та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A04 в чорному чохлі, вартість якого зі слів потерпілого ОСОБА_7 складає 5000 гривень;

- пред`явлення для впізнання за фотознімками, під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав на фото №2 ОСОБА_6 , який 17.11.2024 приблизно о 09:00 год. знаходячись біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , відкритим шляхом заволодів сумкою потерпілого з особистими речами, в якій знаходивсь гаманець з грошовими коштами в розмірі 580 гривень та мобільний телефон марки Samsung Galaxy A04 в чорному чохлі;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила про те, що остання знаходячись на роботі в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресо: АДРЕСА_4 . Так приблизно о 09:40 год. невідомий раніше останній чоловік взяв з поличок із товарами одну пару шкарпеток чорного кольору та одну пару резинових чоботів, які останній надів на ноги та намагався покинути магазин «Аврора». В подальшому вказаний чоловік був затриманий громадянами;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 17.11.2024 приблизно о 09:40 год. останній, приїхав да магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресо: АДРЕСА_4 де касир магазину повідомив, що невідомий чоловік, який знаходився в той час в вказаному магазині, відкритим шляхом заволодів однією парою шкарпеток чорного кольору та однією парою резинових чоботів та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 17.11.2024 приблизно о 09:40 год. останній, приїхав да магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресо: АДРЕСА_4 , де касир магазину повідомив, що невідомий чоловік, який знаходився в той час в вказаному магазині, відкритим шляхом заволодів однією парою шкарпеток чорного кольору та однією парою резинових чоботів та намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка повідомила про те, що 17.11.2024 приблизно о 09:40 год. знаходячись в приміщенні магазину «Аврора», що розташований за адресо: АДРЕСА_4 , остання вийшла з підсобного приміщення та побачила, як касир вказаного магазину зупинив невідомого чоловіка, який намагався покинути приміщення магазину не оплативши за товар, який останній взяв з поличок, а саме: однією парою шкарпеток чорного кольору та однією парою резинових чоботів;

- пред`явлення для впізнання за фотознімками, під час якого свідок ОСОБА_11 впізнала на фото № 1 ОСОБА_6 , який 17.11.2024 приблизно о 09:40 год. знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який розташований за адресою: АДРЕСА_4 намагався вийти з вказаного магазину, не оплативши за товар, а саме: однією парою шкарпеток чорного кольору та однією парою резинових чоботів;

- Протоколом огляду предметів, а саме відеозапису з камер відеоспостереження, які знаходяться в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » який заходиться за адресою: АДРЕСА_4 . На відеозаписах зображено як ОСОБА_6 безе з поличок із товарами одну пару шкарпеток чорного кольору та одну пару резинових чоботів, які підозрюваний в наступному одягає. Також на відеозаписі зображено як ОСОБА_6 проходить повз касову зону не оплативши товар.

Слідчий вважає, що відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання настанню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, слідчий вказує, що підставою для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України, які є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі строком від 7 (семи) до 10 (десяти) років, на території України по теперішній час триває воєнний стан, тому у разі визнання його винним у вчиненні даних злочинів, в яких підозрюється, та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі, незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може викликати загрозу його втечі, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Крім того, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , маючи можливість вільно пересуватись, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства вручені копії відповідних процесуальних документів, серед яких є процесуальні документи з даними потерпілого та свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Окрім цього, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації, тому є підстав вважати, що, перебуваючи на свободі, він може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі майнового характеру, а тому в даному випадку існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, на теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Слідчий вказує, що з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

18.11.2024 р. ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, есперта у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 при вирішенні вказаного клопотання покладався на розсуд суду.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечував проти обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що прокурором не доведено існування ризиків, на які він посилається у клопотанні, та те, що менш суворі заходи забезпечення кримінального провадження не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Просив обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою особисте зобов`язання.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001532 від 17.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024:

- за фактом того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.11.2024 року близько 09-30 год. за адресою: АДРЕСА_5 відкрито заволодів особистими речами ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим спричинив йому матеріальну шкоду.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 4 статті 186 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2024:

- за фактом того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.11.2024 року близько 09-40 год., перебуваючи в приміщенні торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_4 , намагався відкрито заволодіти товаром магазину, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий поряд зі входом до магазину.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_6 о 09 годині 31 хвилин 18.11.2024 у кримінальному провадженні № 0001532 від 17.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану та ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану. Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 18.11.2024 р.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в повідомленні про підозру та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, та не заперечувався останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану та ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України, тобто у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Слідчим суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , останній є осудною особою, яка досягла 14-річного віку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який неодноразово було продовжено та триває на теперішній час.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.2 ст. 15 ч.4 ст.186 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними, які містяться в протоколі огляду місця події від 17.11.2024 р.; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , які містяться в протоколі допиту потерпілого від 17.11.2024 р.; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 17.11.2024 р.; даними, які містяться в протоколі огляду предметів від 18.11.2024 р.; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту свідка від 18.11.2024 р.; показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту свідка від 18.11.2024 р.; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту свідка від 18.11.2024 р.; показаннями свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту свідка від 18.11.2024 р.; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 18.11.2024 р. та довідкою до нього; показаннями представника потерпілого ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту представника потерпілого від 18.11.2024 р.; даними, які містяться в протоколі огляду ресового доказу та перегляду відеозапису від 18.11.2024 року.

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_6 дій, що кваліфікуються за ч. 4 ст. 186, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 186 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, а саме - можливість запобігання спробам підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та корисливими злочинами, а саме - злочинами проти власності, вчиненими повторно, у період воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків та потерпілих, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше був неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності.

Також, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими та корисливими злочинами, а саме - злочином проти власності, вчиненим повторно, у період воєнного стану, тобто з використанням надзвичайної обстановки для реалізації своєї мети, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років;

- дані щодо особи ОСОБА_6 , який має неповну середню освітою, неодружений, офіційно не працює, малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а зі слів: АДРЕСА_2 , без реєстрації, раніше неодноразово судимий, в тому числі останній раз 22.07.2021 року Печенізьким районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, те, що злочини, у вчинені яких підозрюється ОСОБА_6 є тяжкими та корисливими злочинами, а саме - злочинами проти власності, вчинені у період воєнного стану, повторно, захист цього права має особливе суспільне значення, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який просить прокурор, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, особисте зобов`язання, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Щодо визначення розміру застави слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 4 ст. 182 КПК України пердбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути застосований у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчого судді підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн. (3028,00 гривень х 30 = 90840,00 грн.)

При визначені розміру застави слідчим суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначений розмір застави слідчий суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ ВП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001532 від 17.11.2024 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів до 17 січня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, слідчого судді, суду на першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого СВ ВП №2 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 17.01.2025 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19.11.2024 р.

Слідча суддя ОСОБА_1