Єдиний унікальний номер 341/1931/24
Номер провадження 1-в/341/61/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2 ОСОБА_3 про звільнення від покарання

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комарів Галицької ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2024 року начальник сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2 ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням в якому ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання за діяння, карність якого усунена у зв`язку із набранням чинності 09 серпня 2024 року Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року ОСОБА_4 був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 був звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців та відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України повинен був періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Прокурор ОСОБА_6 підтримав подання органу пробації.

Від начальника сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2 ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи без її участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, відповідно до ст. 135 КПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань або заяв до суду не подавав.

Розгляд справи проводився на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відтак, під скасуванням кримінальної протиправності діяння слід розуміти декриміналізацію злочину, тобто переведення законодавцем діяння із розряду злочинних до незлочинних, тобто до правомірних діянь або до правопорушень іншого виду, наприклад до адміністративних правопорушень.

Скасування кримінальної протиправності діяння згідно норми ч. 1 ст. 5 КК України має місце у випадках:

1) вилучення із чинного Кримінального кодексу України статті Особливої частини Кодексу з описом певного кримінально-протиправного діяння;

2) внесення зміни до змісту певної ознаки кримінально-протиправного діяння в Загальну частину Кримінального кодексу України, унаслідок чого ряд діянь, які раніше визнавалися кримінально-протиправними, перестають містити ознаку, необхідну для їх визнання такими;

3) внесення до опису норм Загальної частини Кодексу нової ознаки чи обставин, яких немає у вчиненому особою діянні або які виключають протиправністю діяння;

4) внесення змін до Законів України та інших нормативно-правових актів, в тому числі до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування здійснюється на підставі ухвали суду у випадках, передбачених діючим КК України.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Зокрема, ідеться про поширення дії зазначеної норми на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 79, 104 КК протягом іспитового строку.

Слід звернути увагу, якщо діяння декриміналізоване після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за таке діяння із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання.

Зокрема у разі, якщо особа ще не відбуває призначене їй покарання, наприклад, звільнена від його відбування із випробуванням згідно ст. 75 КК України або виконання вироку відстрочене на підставі ст. 536 КПК України, - вона звільняється від повного строку чи розміру покарання, призначеного за декриміналізоване діяння.

Прийняття і набрання чинності спеціальним законом, яким усувається караність діяння, за яке особу засуджено є правовою підставою розгляду питання про застосування звільнення від покарання щодо конкретної особи.

Однак, від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вироку суду до декриміналізації діяння, вона не може бути звільнена. Понесені особою правообмеження у цьому разі не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року у справі №344/6420/24 набрав законної сили 27 червня 2024 року.

Стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» N3886-IX від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року декриміналізує викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині кваліфікації злочинів або правопорушень становить суму неоподаткованого мінімуму встановленого на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України.

Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відтак, неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн: 2684 грн (розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року) х на 50 %. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342х2=2684 грн.

Згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року, у справі №344/6420/24, ОСОБА_4 02.12.2023 року викрав майно на загальну суму 380,60 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн).

Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України №3886-IX від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, яким декриміналізовано вчинене ним діяння щодо викрадення майна шляхом крадіжки.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд має право вирішувати питання під час виконання вироків про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України).

Таким чином, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, строком на 1 рік 6 місяців, у зв`язку із усуненням карності вчиненого ним діяння згідно Закону України №3886-IX від 18 липня 2024 року.

Керуючись ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст. 74, КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання начальника сектору філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області Івано-Франківського районного сектору № 2 ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного 27 травня 2024 року вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_8