Номер провадження:1-кп/521/1590/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року м.Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000878 від 23.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, працюючого кур`єром, раніше не судимого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 у період із листопада 2022 року до 19 липня 2023 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, стосовно яких матеріали кримінального провадження віділені в окреме провадження на підставі постанови прокурора від 26.06.2024 року, у порушення вимог Законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» та «Про електронні комунікації», використовуючи програмне забезпечення «SimСlient Agent» та «Smsbower client», під`єднане до SIM-банків (SMS-шлюзи типу GPRS/gsm) з функцією зміни ІМЕІ, здійснюючи керування сім-картками шляхом їх «гарячої» заміни та автоматичної зміни/підміни міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання (ІМЕІ), здійснив несанкціоноване втручання в електрону комунікаційну мережу ПрАТ «Київстар», що призначена для надання електронних комунікаційних послуг, тобто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 наприкінці 2022 року, точної дати не встановлено, через всесвітню мережу Інтернет дізнався про, те що за допомогою попередньо налаштованого комп`ютерного програмного забезпечення «SmsHub», електронно-обчислювальних машин - комп`ютерів, GSM шлюзів, SIM-банків та SIM-карт постачальників послуг мобільного зв`язку, підключених в єдину всесвітню мережу Інтернет, за відповідну плату можливо надавати в оренду російським онлайн-сервісам (платформам) «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», віртуальних мобільних номерів телефонів. Переслідуючи корисливу мету, ОСОБА_4 через месенджер «Telegram» вийшов на контакт із невстановленою особою під нік-неймом «ІНФОРМАЦІЯ_2» (з додатковою інформацією: «о себе From 09:00 am To 09:00 pm +3 UTC»), яка являється адміністратором платформи «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», з якою з`ясував умови співпраці та отримав інформацію, що для роботи на вказаних платформах, необхідно придбати спеціальне обладнання, яке у порушення вимог Законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» та «Про електронні комунікації» дозволяє вчиняти незаконне втручання в роботу автоматизованих мереж оператора мобільного зв`язку. Задля чого ОСОБА_4 також мав під`єднати сім-карти мобільного оператора в SIM-банки (SMS-шлюзи типу GPRS/gsm) та за допомогою програмного забезпечення «SimСlient Agent», «Smsbower client», протиправно здійснити налаштування надходження отриманих даних від оператора стільникового зв`язку на сервера російських онлайн-сервісів « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та «ІНФОРМАЦІЯ_5».

В подальшому, на початку листопада 2022 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із адміністратором платформи «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», на виконання раніше досягнутих домовленостей, у невстановлений час та в невстановленому місці, придбав SIM-банки (SMS-шлюзи типу GPRS/gsm) з функцією зміни ІМЕІ (International Mobile Equipment Identity - міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання) на 16 плат розширення (кожна з яких має індивідуальний ІМЕІ) для сім-карт оператора мобільного зв`язку з можливістю їх «гарячої» заміни, у кількості 2 штук, та на 8 плат розширення (кожна з яких має індивідуальний ІМЕІ) для сім-карт оператора мобільного зв`язку з можливістю їх «гарячої» заміни, у кількості 2 штук.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений час та в невстановленому місці, повторно зв`язався за допомогою месенджеру «Telegram», з адміністратором платформи «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», що використовує нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_2», та повідомив, що на виконання раніше досягнутих домовленостей, придбав SIM-банки (SMS-шлюзи типу GPRS/gsm) з функцією зміни ІМЕІ на 48 плат розширення.

Адміністратор платформи «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», діючи за попередньою змовою, вказав ОСОБА_4 , що необхідно створити свій кабінет та електронну адресу для роботи, а також налаштувати вказане обладнання.

ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою із адміністратором платформи «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», в листопаді 2022 року, точної дати не встановлено, на виконання наданих вказівок, створив свій особистий кабінет та зареєстрував свою електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » для роботи в «ІНФОРМАЦІЯ_2», а також 28 грудня 2022 року о 13 годині 00 хвилин, створив свій особистий кабінет та зареєстрував електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_4 » для роботи в «ІНФОРМАЦІЯ_5».

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , на власному персональному комп`ютері марки «Dell», з серійним номером «9WH3T4J», діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, протиправно встановив програмне забезпечення «SimСlient Agent» та «Smsbower client», під`єднав до них SIM-банки (SMS-шлюзи типу GPRS/gsm) з функцією зміни ІМЕІ на 16 та 8 плати розширення, підключив до мережі Інтернет, розпочав роботу з вищевказаними сервісами, за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , не маючи при цьому дозволу компанії ПрАТ «Київстар», на використання ідентифікаційних телекомунікаційних карток з присвоєним унікальним абонентським номером (сім-карток) в телекомунікаційному обладнанні (такі як SIM-банк).

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати раніше виниклий злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної мережі ПрАТ «Київстар», в невстановленому місці, у невстановлений час, здійснив придбання сім-карток українського мобільного оператора ПрАТ «Київстар», та за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , забезпечував їх своєчасну заміну в SIM-банках (SMS-шлюзах типу GPRS/gsm) для функціонування такого обладнання, яке за попередньою змовою із адміністратором платформи «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», за матеріальну вигоду надавав у користування сервісу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (IP-адреса сайту [НОМЕР_244], США) та «ІНФОРМАЦІЯ_5» (IP-адреса сайту [НОМЕР_245], США), які здають в оренду віртуальні мобільні ідентифікатори для реєстрації облікових записів, у тому числі фейкових, на різноманітних Інтернет-платформах.

З метою унеможливлення блокування діяльності оператором мобільного зв`язку та приховання своєї діяльності, ОСОБА_4 здійснював систематичну заміну сім-карт в SIM-банках (SMS-шлюзи типу GPRS/gsm), функціональним призначенням яких є здійснення керування сім-картками з їх можливістю «гарячої» заміни та автоматичної зміни/підміни міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання (ІМЕІ).

Внаслідок чого, ОСОБА_4 усвідомлюючи свої протиправні діяння, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з адміністратором платформи «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_5», що використовує нік-нейм «ІНФОРМАЦІЯ_2» месенджеру «Telegram», у період із листопада 2022 року, більш точної дати не встановлено, до 19.07.2023, у порушення вимог Законів України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» та «Про електронні комунікації», використовуючи програмне забезпечення «SimСlient Agent» та «Smsbower client», під`єднане до SIM-банків (SMS-шлюзи типу GPRS/gsm) з функцією зміни ІМЕІ, здійснюючи керування сім-картками шляхом їх «гарячої» заміни та автоматичної зміни/підміни міжнародних ідентифікаторів мобільного обладнання (ІМЕІ), здійснив несанкціоноване втручання в електрону комунікаційну мережу ПрАТ «Київстар», що призначена для надання електронних комунікаційних послуг.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у несанкціонованому втручанні в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

27.06.2024 року між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.361 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин, наведених у висунутому обвинуваченні. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України. Пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання. Зазначив, що працює кур`єром без оформлення, в середньому має дохід 15000-18000 грн., обов`язки взяті на себе спроможний виконати протягом певного часу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання, зазначена угода не порушує прав обвинуваченого, він дійсно визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні ще під час досудового розслідування, сприяв слідству, угоду укладав добровільно без примусу та тиску на нього. Крім того просила розстрочити виплату штрафу обвинуваченим за узгодженим покаранням протягом одного року, оскільки сума штрафу є досить велика, обвинувачений не спроможний одночасно її сплатити.

Обвинувачений підтримав клопотання адвоката про розстрочку суми штрафу.

Прокурор не заперечував проти розстрочки виплати штрафу обвинуваченим, враховуючи його розмір.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3 ст. 424, ст.476 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним.

Підписуючи зазначену угоду сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та правовою кваліфікацією за ч.2 ст.361 КК України.

Сторони цієї угоди під час підготовчого судового засідання підтверджують, що її укладення є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості, дослідивши надані сторонами матеріали, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода містить формулювання обвинувачення, яке прокурор вважав доведеним, та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. При цьому, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні обставини цього кримінального провадження, які відповідають формулі кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.361 КК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, відсутність потерпілих осіб, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини - щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України та виконання вимоги п.п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст.12 КК України злочин у якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії нетяжких злочинів, а тому відповідно до положень п.1 ч.4 ст.469 КПК України між прокурором та обвинуваченим за участі захисника може бути укладено угоду про визнання винуватості.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд враховує, що за своєю правовою природою угода про визнання винуватості являє собою ключовий інструмент узгодження інтересів: з одного боку держави (публічний, або суспільний інтерес), з іншого - обвинуваченого.

Суспільний інтерес є абстрактним оціночним поняттям і в узагальненому виді являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

В даному кримінальному провадженні наявність суспільного інтересу обґрунтована сприянням у швидкому судовому провадженні, яке зможе забезпечити своєчасне та невідворотнє покарання обвинуваченого, а також добровільним повідомленням деталей вчиненого злочину.

Також, суд бере до уваги, що затвердження угоди істотно скорочує часовий проміжок від моменту скоєння кримінального правопорушення до ухвалення підсумкового рішення судом, зменшує строки судового розгляду, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, а також витрати на забезпечення судового процесу, знижує навантаження на судові органи та прокуратуру.

Крім того у контексті цього кримінального провадження суспільний інтерес полягає й у попередженні нових кримінальних правопорушень, що забезпечується шляхом призначення справедливого та достатнього покарання у відповідності до загальних засад КК України.

Таким чином, судом встановлено, що укладена 27.06.2024 року між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.361 КК України кваліфіковано правильно, як несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних мереж, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

Так, сторонами угоди правомірно обумовлено призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.361 КК України у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.

Отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 27.06.2024 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання, передбачене угодою.

Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є молодою людиною, критично ставиться до скоєного, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Беручи до уваги, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив, суд приходить до висновку, що сплату призначеного ОСОБА_4 штрафу, слід розстрочити на 12 місяців, шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст.50 КК України. При цьому суд звертає увагу, що розстрочка штрафу не позбавляє обвинуваченого за наявності матеріальної можливості сплатити штраф у повному обсязі.

Відповідно до вимогг ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Враховуючи наведені вимоги законодавства та обставини справи суд приходить до висновку, що до знарядь вчинення злочинів - жорстких дисків та системного блоку слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи у сумі 30291,20 грн.

Керуючись ст. ст. 373,374, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 червня 2024 року між прокурором Малиновської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн.

Розстрочити ОСОБА_4 сплату штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, рівними частинами на строк 12 (дванадцять) місяців, встановивши суму виплати штрафу щомісячно у розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень в строк до останнього дня кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за тим, в якому даний вирок набере законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу. Згідно з ч.4 ст.26 КВК України у разі несплати ним чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 25 липня 2024 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон «Samsung» (SM-G975F/DS), який поміщено до сейф-пакету «WAR1109496», який зберігається у камері збереження речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 008121 від 26.06.2023 року, - повернути ОСОБА_4 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 24.07.2023 року.

- 4 сім-банка з встановленими 48-ми сім-картами «Київстар», які поміщені до сейф-пакетів «PSP4111445», «FPS6000692», «FPS6000693», кабелі живлення до сім-банків «PSP2247459»,

- сім-карти «Lifecell»: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , НОМЕР_27 , НОМЕР_28 , НОМЕР_29 , НОМЕР_30 , НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , НОМЕР_36 , НОМЕР_37 , НОМЕР_38 , НОМЕР_39 , НОМЕР_40 , НОМЕР_41 , НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , НОМЕР_44 , НОМЕР_45 , НОМЕР_46 , НОМЕР_47 , НОМЕР_48 ,

- сім-карти «Yezzz»: НОМЕР_49 , НОМЕР_50 , НОМЕР_51 , НОМЕР_52 , НОМЕР_53 , НОМЕР_54 , НОМЕР_55 , НОМЕР_56 , НОМЕР_57 , НОМЕР_58 , НОМЕР_59 , НОМЕР_60 , НОМЕР_61 , НОМЕР_62 , НОМЕР_63 , НОМЕР_64 , НОМЕР_65 , НОМЕР_66 , НОМЕР_67 , НОМЕР_68 , НОМЕР_69 , НОМЕР_70 , НОМЕР_71 , НОМЕР_72 , НОМЕР_73 , НОМЕР_74 , НОМЕР_75 , НОМЕР_76 , НОМЕР_77 , НОМЕР_78 , НОМЕР_79 , НОМЕР_80 , НОМЕР_81 , НОМЕР_82 , НОМЕР_83 , НОМЕР_84 , НОМЕР_85 , НОМЕР_86 , НОМЕР_87 , НОМЕР_88 , НОМЕР_89 , НОМЕР_90 , НОМЕР_91 , НОМЕР_92 , НОМЕР_93 , НОМЕР_94 , НОМЕР_95 , НОМЕР_96 , НОМЕР_97 .

-сім-карти «Lycamobile»: НОМЕР_98 , НОМЕР_99 , НОМЕР_100 ,

- сім-карти «Київстар»: НОМЕР_101 , НОМЕР_102 , НОМЕР_103 , НОМЕР_104 , НОМЕР_105 , НОМЕР_106 , НОМЕР_107 , НОМЕР_108 , НОМЕР_109 , НОМЕР_110 , НОМЕР_111 , НОМЕР_112 , НОМЕР_113 , НОМЕР_114 , НОМЕР_115 , НОМЕР_116 , НОМЕР_117 , НОМЕР_118 , НОМЕР_119 , НОМЕР_120 , НОМЕР_121 , НОМЕР_122 , НОМЕР_123 , НОМЕР_124 , НОМЕР_125 , НОМЕР_126 , НОМЕР_127 , НОМЕР_128 , НОМЕР_129 , НОМЕР_130 , НОМЕР_131 , НОМЕР_132 , НОМЕР_133 , НОМЕР_134 , НОМЕР_135 , НОМЕР_136 , НОМЕР_137 , НОМЕР_138 , НОМЕР_139 , НОМЕР_140 , НОМЕР_141 , НОМЕР_142 , НОМЕР_143 , НОМЕР_144 , НОМЕР_145 , НОМЕР_146 , НОМЕР_147 , НОМЕР_148 , НОМЕР_149 , НОМЕР_150 , НОМЕР_151 , НОМЕР_152 , НОМЕР_153 , НОМЕР_154 , НОМЕР_155 , НОМЕР_156 , НОМЕР_157 , НОМЕР_158 , НОМЕР_159 , НОМЕР_160 , НОМЕР_161 , НОМЕР_162 , НОМЕР_163 , НОМЕР_164 , НОМЕР_165 , НОМЕР_166 , НОМЕР_167 , НОМЕР_168 , НОМЕР_169 , НОМЕР_170 , НОМЕР_171 , НОМЕР_172 , НОМЕР_173 , НОМЕР_174 , НОМЕР_175 , НОМЕР_176 , НОМЕР_177 , НОМЕР_178 , НОМЕР_179 , НОМЕР_180 , НОМЕР_181 , НОМЕР_182 , НОМЕР_183 , НОМЕР_184 , НОМЕР_185 , НОМЕР_186 , НОМЕР_187 , НОМЕР_188 , НОМЕР_189 , НОМЕР_190 , НОМЕР_191 , НОМЕР_192 , НОМЕР_193 , НОМЕР_194 , НОМЕР_195 , НОМЕР_196 , НОМЕР_197 , НОМЕР_198 , НОМЕР_199 , НОМЕР_200 , НОМЕР_201 , НОМЕР_202 , НОМЕР_203 , НОМЕР_204 , НОМЕР_205 , НОМЕР_206 , НОМЕР_207 , НОМЕР_208 , НОМЕР_209 , НОМЕР_210 , НОМЕР_211 , НОМЕР_212 , НОМЕР_213 , НОМЕР_214 , НОМЕР_215 , НОМЕР_216 , НОМЕР_217 , НОМЕР_218 , НОМЕР_219 , НОМЕР_220 , НОМЕР_221 , НОМЕР_222 , НОМЕР_223 , НОМЕР_224 , НОМЕР_225 , НОМЕР_226 , НОМЕР_227 , НОМЕР_228 , НОМЕР_229 , НОМЕР_230 , НОМЕР_231 , НОМЕР_232 , НОМЕР_233 , НОМЕР_234 , НОМЕР_235 , НОМЕР_236 , НОМЕР_237 , НОМЕР_238 , НОМЕР_239 , НОМЕР_240 , НОМЕР_241 , НОМЕР_242 , НОМЕР_243 у кількості 243 шт., які поміщено до сейф-пакету «PSP3120504» та зберігаються у камері збереження речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 008121 від 26.06.2023 року, - знищити, скасувавши арешт зазначеного майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 24.07.2023 року.

Застосувати спеціальну конфіскацію до жорсткого диску «Sagate» об`ємом 500гб., жорсткого диску «Hitachi» об`ємом 160гб., системного блоку «Dell», які поміщено до сейф пакету «4525127» та які зберігаються у камері збереження речових доказів ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, квитанція № 008121 від 26.06.2023 року, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м.Одеса від 24.07.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи у сумі 30291,20 грн.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1