Справа № 715/2340/24
Провадження № 1-кп/715/169/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.10.2024 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яна Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209 та ч.3 ст.332 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, достовірно знаючи, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан, термін дії якого неодноразово продовжувався, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно, протиправно вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України при наступних обставинах.
Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 в невстановлений органом досудового розслідування час вступив у попередню злочинну змову з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, які надавали вказівки та інструкції про порядок дій ОСОБА_4 , а також забезпечували останнього розробленими маршрутами руху за допомогою картографічного веб сервісу від компанії «Google».
В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, підшукав двох осіб, які бажають незаконно перетнути державний кордон України, надав їм заздалегідь розроблений іншими невстановленими особами маршрут руху за допомогою картографічного веб сервісу від компанії «Google», а також здійснював інструктаж щодо порядку їх дій при незаконному переправленні через державний кордон України.
Крім цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, з метою приховування своєї протиправної діяльності та не бажаючи бути викритими правоохоронними органами, використовували багатоплатформовий месенджер «TELEGRAM», за допомогою якого проводили то домовленості про переправлення осіб через державний кордон України, надіслали маршрут руху за допомогою картографічного веб сервісу від компанії «Google», а також проводили інструктаж та надавали вказівки вказаним особам тло їх дії під час та після перетину державного кордону України.
Зокрема встановлено, що в період часу з жовтня 2023 року по 17.11.2023, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, підшукав двох осіб з числа громадян України, яким достеменно було відомо про вищевказані тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України, та які бажали незаконно перетнути державний кордон України, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця м. Київ та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 .
При цьому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, завчасно обумовив із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 порядок їх незаконного переправлення через державний кордон України, повідомивши, що вартість такого переправлення для ОСОБА_6 буде становити 1000 (одна тисяча) Євро, для ОСОБА_7 1200 (одна тисяча двісті) Євро, після чого визначив спосіб надання таких коштів.
Зокрема, 09.11.2023 о 23:08 год ОСОБА_9 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 з належного йому банківського рахунку AT «Універсалбанк», а саме р/р НОМЕР_1 , картки НОМЕР_2 надіслав на банківську карту, попередньо надану ОСОБА_4 НОМЕР_3 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 4102,51 грн чотири тисячі сто дві гривні п`ятдесят одна копійка) в якості авансу за його незаконне переправлення через державний кордон України до Румунії, а решту частину грошових коштів згідно домовленості з ОСОБА_4 мав надати на території Республіки Румунія.
В свою чергу, ОСОБА_7 діючи за вказівкою ОСОБА_4 , 11.11.2023 о 12:00 од з належного йому банківського рахунку AT «Універсалбанк», а саме р/р НОМЕР_4 , картки НОМЕР_5 надіслав на банківську карту, попередньо надану ОСОБА_4 НОМЕР_3 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 4020,10 грн (чотири тисячі двадцять гривень десять копійок) в якості авансу за його незаконне переправлення через державний кордон України до Румунії, а решту частину коштів згідно домовленості з ОСОБА_4 мав надати на території Республіки Румунії.
Отримавши грошові кошти від ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , діючи за передньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно якого виділено в окреме провадження, 11.11.2023 біля 19:20 год використовуючи бгатоплатформовий месенджер «TELEGRAM» надіслав ОСОБА_8 попередньо ним отриманий від інших невстановлених осіб, попередній маршрут г за допомогою картографічного веб сервісу від компанії «Google».
У подальшому, ОСОБА_4 узгодив із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про дату та час їх прибуття до міста Чернівці, з метою подальшого проїзду до с. Корчівці Чернівецького району Чернівецької області, метою їх незаконного переправлення через державний кордон України, а саме 17.11.2023.
Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про необхідність його інформування як тільки вони прибудуть до м. Чернівці, з метою надання їм подальших вказівок та інструкцій про порядок їх дій з метою незаконного переправлення через державний кордон України.
В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 17.1 1.2023 біля 08:00 год прибули залізничним транспортом до залізничного вокзалу в АДРЕСА_3 та діючи за вказівками ОСОБА_4 , ОСОБА_7 використовуючи багатоплатформовий месенджер «TELEGRAM» зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що вони прибули до м. Чернівці.
В ході цієї розмови, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про необхідність їх руху до автовокзалу в АДРЕСА_4 , де їм слід сісти на маршрутне таксі за напрямком руху Чернівці - АДРЕСА_1 , звідки його оінформувати про їх прибуття.
Прибувши 17.11.2023 біля 16:30 год маршрутним таксі до с. Корчівці Чернівецького району Чернівецької області, діючи за вказівками ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , використовуючи багатоплатформовий месенджер «TELEGRAM» зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що вони прибули до АДРЕСА_1 .
В ході цієї розмови, ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про необхідність їх руху центральною дорогою до каплички, після проходження якої їм слід повернути ліворуч та рухатись, дотримуючись попередньо наданим маршрутом руху за допомогою картографічного веб сервісу від компанії «Google».
17.11.2023 о 17:05 год ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на напрямку прикордонного знаку № 806 на відставні 1500 м від державного кордону України та Республіки Румунія були затримані прикордонним нарядом відділу інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби «Порубне» 31 прикордонного загону.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, тобто незаконне переправлення через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та керівництві такими діями за кваліфікуючими ознаками: вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Крім того, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи на меті розпорядження грошовими коштами, які надійшли від ОСОБА_11 , щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом, переслідуючи злочинну мету їх легалізації під виглядом правомірного розпорядження коштами, здійснив фінансові операції з вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, зокрема.
09.11.2023 о 23:08 год ОСОБА_4 отримав з належного ОСОБА_6 банківського рахунку AT «Універсалбанк», а саме НОМЕР_1 , картки НОМЕР_6 на попередньо надану ним банківську карту НОМЕР_3 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти в сумі 4102,51 грн (чотири тисячі сто дві гривні п`ятдесят одна копійка) в якості авансу за незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Румунія.
В подальшому, ОСОБА_4 з банківської картки НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 09.11.2023 о 23:29:23 здійснив переказ грошових коштів в сумі 2094,31 грн (дві тисячі дев`яносто чотири гривні тридцять одна копійка), а саме придбав 51,52 Євро, та поповнив валютну банківську картку НОМЕР_7 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», власником якої є ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_4 з банківської картки НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 09.11.2023 о 23:43:00 здійснив оплату на ігрових сайтах DPAY*FAVBET.UA в сумі 500,00 грн.
Після чого, ОСОБА_4 з банківської картки НОМЕР_3 , емітованої AT КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 09.11.2023 о 23:51:00 здійснив оплату на ігрових сайтах DPAY*FAVBET.UA в сумі 500,00грн.
Після чого, ОСОБА_4 з банківської картки НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 09.11.2023 23:59:21 здійснив оплату на ігрових сайтах ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 990,00 грн.
Внаслідок чого, станом на 23:59:21 09.11.2023 ОСОБА_4 розпорядився власними коштами, які надійшли від ОСОБА_6 в сумі 4084,31 грн, залишивши при цьому 18,2 грн на балансі банківської карти НОМЕР_3 емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свою протиправну діяльність, переслідуючи єдиний корисливий мотив перебуваючи за місцем свого проживання, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, маючи на меті розпорядження грошовими коштами, які надійшли від ОСОБА_7 , щодо яких фактичні обставини свідчать їх одержання злочинним шляхом, переслідуючи злочинну мету їх легалізації під виглядом правомірного розпорядження коштами, здійснив фінансові операції з вищевказаними грошовими коштами на власний розсуд, зокрема.
Так, ОСОБА_4 11.11.2023 о 12:00 год отримав з належного ОСОБА_7 банківського рахунку AT «Універсалбанк», а саме НОМЕР_4 , картки НОМЕР_5 на попередньо надану ним банківську карту НОМЕР_3 , емітовану КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , грошові кошти в сумі 4020,10 грн (чотири тисячі двадцять гривень десять копійок) в якості авансу за незаконне переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до Республіки Румунії.
Отримавши вказані грошові кошти, ОСОБА_4 з банківської картки НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 11.11.2023 о 15:13:45 год здійснив переказ грошових коштів в сумі 1708,54 грн, а саме придбав 42,03 Євро, та поповнив валютну банківську картку НОМЕР_7 , емітовану АТ КБ «Приватбанк», власником якої ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_4 з банківської карти НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 11.11.2023 15:36:11 здійснив переказ грошових коштів в сумі 294,31 грн, а саме придбав 7,24 Євро та поповнив валютну банківську картку НОМЕР_7 емітовану АТ КБ «Приватбанк», власником якої є ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_4 з банківської карти НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 11.11.2023 о 16:28:56 здійснив переказ грошових коштів в сумі 602,85 грн, а саме придбав 14.83 Євро та поповнив валютну банківську картку НОМЕР_7 емітовану АТ КБ «Приватбанк», власником якої є ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_4 з банківської карти НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 11.11.2023 о 16:29:19 здійснив переказ грошових коштів в сумі 200,81 грн., а саме придбав 4,93 Євро, та поповнив валютну банківську картку НОМЕР_7 емітовану АТ КБ «Приватбанк», власником якої є ОСОБА_10 .
В подальшому, ОСОБА_4 з банківської карти НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 11.11.2023 о 17:55:02 здійснив оплату на ігрових сайтах ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 700,00 грн.
Далі, з банківської карти НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 , 11.11.2023 о 18:33:24 год здійснив оплату на ігрових сайтах ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 494,00 грн..
Внаслідок чого, станом на 18:33:24 год 11.11.2023 ОСОБА_4 розпорядився грошовими коштами, які надійшли від ОСОБА_7 в сумі 4000,51 грн. залишивши при цьому 19,59 грн на балансі банківської карти НОМЕР_3 , емітованої АТ КБ «Приватбанк», яка належить ОСОБА_10 .
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.209 КК України, а саме у легалізація майна, одержаного злочинним шляхом, тобто набуття, володіння, використання та розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, з метою приховування джерела походження такого майна, вчинені особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив факти та обставини, які викладені в обвинувальному акті. При цьому обвинувачений вказав на те, що дійсно з метою заробити коштів погодився допомогти у незаконному переправленні двох осіб через державний кордон, отримав від них частину коштів, які в подальшому витратив в інтернеті. У скоєному щиро кається, розуміє, що він вчинив неправильно та просить його суворо не карати та не призначати сувору міру покарання у вигляді позбавлення волі.
Покази обвинуваченого повністю співвідносяться з обставинами викладеними в обвинувачені. Сумнівів у щирості позиції обвинуваченого не має. На даний обвинувачений щиро розкаються у вчиненому.
За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4 злочинів, які ніким не оспорюються і на підставі ч.3 ст. 349 КПК обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК.
При цьому суд вважає правильним кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 332 КК України, оскільки достеменно встановлено, що він вчинив кримінальне правопорушення, а саме незаконне переправлення через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та керівництві такими діями за кваліфікуючими ознаками: вчинено щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів та за ч.1 ст.209 КК України, а саме у легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, тобто набутті, володінні, використанні та розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, з метою приховування джерела походження такого майна, вчинені особою, яка знала, що таке майно одержано злочинним шляхом.
В судовому засіданні сторона обвинувачення просила суд призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
При цьому сторона захисту просила суд призначити покарання з застосуванням вимог ст.69 КК України.
Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про розмір і вид покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 і встановлюючи ступінь його вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки вчинкам обвинуваченого, а також і його особистості, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наскільки він має нахил до скоєння правопорушень, його мотиви скоєння злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , не одружений, не працевлаштований, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, з його слів ріс без батька, має двох неповнолітніх братів.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, його молодий вік.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.
Згідно ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.
При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд, приймає до уваги, що у обвинуваченого наявні ряд обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою вину провину як на досудовому слідстві так і в ході судового розгляду справи, активно сприяв у розкритті злочину, при цьому давав викривальні показі на інших учасників злочину, раніше не судимий.
При цьому, суд також враховує, що обвинувачений знаходиться у досить молодому віці має 19 років, майже не бачив розумного, дорослого життя, у зв`язку з цим, не до кінця розуміючи всі суспільно небезпечні наслідки своїх дій, з метою заробити коштів скоїв тяжкі злочини.
Таким чином, з врахуванням викладеного суд вважає за можливим при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України.
При цьому, враховуючи характер скоєних злочинів, роль обвинуваченого у скоєнні злочину ту обставину, що у 2020 році обвинувачений був визнаний винним у скоєні кримінального проступку проти власності, був звільнений від покарання з застосуванням до нього заходів виховного характеру, проте належних висновків не зробив, а тому суд вважає, що в даному випадку відсутні підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання згідно вимог ст.75 КК України і обвинуваченому слід призначити реальну міру покарання у виді позбавлення волі.
Згідно вимог ч. 2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, а тому суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому ОСОБА_4 обов`язкове додаткове покарання, яке передбачене в санкціях ч.1 ст.209 та ч.3 ст. 332 КК України, зокрема: позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив тяжкі корисливі злочини, суд вважає, що йому слід призначити додаткове покарання у виді конфіскації всього належного майна, за винятком житла, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Процесуальні витрати відсутні, питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.209 та ч.3 ст.332 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності, за виключенням житла, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;
-за ч.1 ст.209 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності, за виключенням житла, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_4 покарання виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності, за виключенням житла, без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, а саме з 25 червня 2024 року.
-дві пластикові банківські карти АТ «Приватбанк» № НОМЕР_8 та № НОМЕР_7 , одну пластикову картку AT «Пумб» № НОМЕР_9 , одну сім картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з серійним номером НОМЕР_10 , та вісім стартових пакетів оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» без сім карт з номерами мобільного зв`язку НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , що передані для зберігання до ЦЗ ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: м. Чернівці, вул. Комунальників, 4В знищити.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: