Справа№ 953/9632/24
н/п 1-кп/953/1135/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2024 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного провадження в м. Харкові кримінальне провадження №0000454 від 08.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Харківської обл., с. Руська Лозова, одруженого, військовослужбовця, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 на початку липня 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі посвідчення водія) відповідної категорії, що передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами (далі - Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з відкритими категоріями В з метою керування транспортним засобом відповідної категорії, знайшов в мережі інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення водія шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через месенджер "Telegram" , вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою про підроблення посвідчення водія за грошову винагороду в сумі 7 000 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав видумані анкетні дані невідомої особи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цифровий варіант власної фотокартки, та зразок власного підпису для виготовлення підробленого водійського посвідчення. Так, на початку липня 2024 року, ОСОБА_3 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні № НОМЕР_1 "Нової пошти" яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , відправлений від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблений бланк пластикового посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий ЦНП ПзВАТЗ Кривий Ріг УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його фотокарткою, який відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/23567-ДД від 16.08.2024 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання.

Крім цього, 08.08.2024 близько 08.10 години, ОСОБА_3 , прибув за викликом до Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, за викликом слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_5 , з метою допиту в якості свідка по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001221 від 07.08.2024. Після чого слідчим СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , було почато допит в якості свідка ОСОБА_3 , в ході якого останньому було запропоновано назвати свої особисті анкетні дані та пред`явити документи які посвідчують його особу, на, що ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ЦНП ПзВАТЗ Кривий Ріг УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому мається його власна фотокартка, отримане ним всупереч Положення, є підробленим, та відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-24/23567-ДД від 16.08.2024 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, назвав видумані анкетні дані невідомої особи які зазначені у вказаному посвідчені водія, та надав його слідчому СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_5 , на підтвердження своєї особи, таким чином використав підробленій документ.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом

17.10.2024 до суду надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у якому міститься клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

З наданих матеріалів вбачається, що на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_3 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження (ч. 2 ст. 382 КПК України).

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ч. 3 ст. 302, ст. 369 371, 374, ч. 2, 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що на початку липня 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 переслідуючи ціль незаконного використання завідомо підробленого документа, діючи умисно, усвідомлюючи, що порушує порядок видачі особі посвідчення водія відповідної категорії, що передбачений Положенням, маючи умисел на отримання підробленого посвідчення водія з відкритими категоріями В, з метою керування транспортним засобом відповідної категорії, знайшов в мережі інтернет інформацію про можливість виготовлення підробленого посвідчення водія шляхом надання своїх анкетних даних. Після чого, через месенджер "Telegram", вчиняючи дії, направлені на пособництво у підробленні посвідчення, домовився в ході переписки з невстановленою досудовим розслідуванням особою про підроблення посвідчення водія за грошову винагороду в сумі 7 000 гривень. Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на вимогу невстановленої досудовим розслідуванням особи, надав видумані анкетні дані невідомої особи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цифровий варіант власної фотокартки, та зразок власного підпису для виготовлення підробленого водійського посвідчення. На початку липня 2024 року, ОСОБА_3 , являючись пособником у підробці посвідчення, отримав у відділенні № НОМЕР_1 " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , відправлений від невстановленої органом досудового розслідування особи підроблений бланк пластикового посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданий ЦНП ПзВАТЗ Кривий Ріг УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з його фотокарткою, який відповідно до висновку судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-24/23567-ДД від 16.08.2024 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.

Також, 08.08.2024 близько 08.10 години, ОСОБА_3 , прибув за викликом до Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, за викликом слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_5 , з метою допиту в якості свідка по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001221 від 07.08.2024. Після чого слідчим СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , було почато допит в якості свідка ОСОБА_3 , в ході якого останньому було запропоновано назвати свої особисті анкетні дані та пред`явити документи які посвідчують його особу, на, що ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ЦНП ПзВАТЗ Кривий Ріг УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому мається його власна фотокартка, отримане ним всупереч Положення, є підробленим, та відповідно до висновку судової технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/23567-ДД від 16.08.2024 не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України, назвав видумані анкетні дані невідомої особи які зазначені у вказаному посвідчені водія, та надав його слідчому СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_5 , на підтвердження своєї особи, таким чином використав підробленій документ.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, оскільки під час досудового розслідування обвинувачений - ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Тобто ОСОБА_3 за допомогою мережі Інтернет відшукав контактні дані невстановленої особи щодо сприяння у виготовленні підробленого документу. Воничерез месенджер "Telegram" узгодили зміст та деталі посвідчення водія та суму винагороди. При цьому ОСОБА_3 надав невстановленій слідством особі видумані анкетні дані невідомої особи на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , цифровий варіант власної фотокартки, та зразок власного підпису, а невстановлена слідством особа внесла зазначені ОСОБА_3 персональні дані в бланк посвідчення водія, направила підроблене посвідчення водія за допомогою поштового сервісу в місто Харків, де ОСОБА_3 отримав підроблене посвідчення водія. Тобто дії ОСОБА_3 були охоплені умислом на пособництво у виготовленні підробленого офіційного документу.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України, виражається в таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка.

Підроблення посвідчення або іншого офіційного документа - це: а) повне виготовлення фальшивого документа, схожого на справжній; б) внесення у справжній з точки зору форми документ неправдивих відомостей; в) зміна змісту або характеру документа шляхом механічних маніпуляцій; г) підроблення відбитків штампа, печатки як необхідного реквізиту документа. Злочин вважається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї із зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України дій.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 надав невстановленій слідством особі анкетні дані, які треба було внести при підробленні посвідчення водія, використовуючи мобільний телефон, переслав свою фотокартку та зразок свого підпису, а надалі використав посвідчення водія, тобто виконав частину об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 358 КК України.

Дії ОСОБА_3 , який спочатку сприяв вчиненню правопорушення (надав певні засоби) з виготовлення посвідчення водія, а згодом його використав, слід кваліфікувати за сукупністю правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України і ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки за таких обставин наявна реальна сукупність злочинів, утворенна діяннями, передбаченими різними частинами однієї статті Особливої частини КК. Вкиористання підробленого документа є самостійним складом злочину, який не охоплюється поняттям підроблення (сприянння) і передбачений окремою кримінально-правовою нормою.

Отже, з підстав викладеного, суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою його використання та використання завідомо підробленого документа.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, військовослужбовця (проходить службу у ЗС України на посаді навідника розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_3 ), одружений, не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку, не є інвалідом.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Суд вважає, що підстави застосування статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

З урахуванням викладених обставин справи, особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, має середню освіту, військовослужбовця, тяжкості вчинених кримінальних проступків, відсутності завданої матеріальної шкоди, покарань, які передбачені за вчинення кримінальних проступків, суд уважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченого, оскільки визнання особи винуватою та примус зі сторони держави здійснити платіж на корить останньої, є не лише дієвим інструментом перевиховання, а й нагадуванням, негативним досвідом, з метою утриматися в майбутньому учинення повторних дій, що відповідає меті притягнення до кримінальної відповідальності, визначеної ст. 50 КК України.

Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарань, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу буде недостатнє для досягнення цілей покарання, не відповідатиме даним про його особу та ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, судовим розглядом не встановлено.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Накладені арешти

27.08.2024 ухвалою слідчого судді було накладено арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події від 08.08.2024 на відкритій ділянці місцевості за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане ЦНП ПзВАТЗ Кривий Ріг УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, що вилучено у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Визначено місцем зберігання вказаного посвідчення - в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про скасування накладеного арешту.

Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.

Згідно зі ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 на користь держави підтверджені витрати за проведення судово технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/23567-ДД від 16.08.2024 у розмірі 1 514 гривень 56 копійок.

Запобіжний захід.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 7, 17, 100, 124, 174, 302, 373, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді штрафу у дохід держави в розмірі 1 тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17 000 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 27.08.2024 (справа № 953/7523/24, н/п №1-кс/953/6279/24).

Процесуальні витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судово технічної експертизи документів № СЕ-19/121-24/23567-ДД від 16.08.2024 у розмірі 1 514 гривень 56 копійок стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речовий доказ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видане ЦНП ПзВАТЗ Кривий Ріг УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатам спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_7