1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/7815/24 1-кс/335/3136/2024
10 липня 2024 року м. Запоріжжя
У ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню встановлено, що ОСОБА_4 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розподіливши між собою ролі та підбуривши його до скоєння кримінального правопорушення, ціллю якого було напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, 03.07.2024 приблизно о 18 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , маючи умисел на напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи потерпілу ОСОБА_6 прибули до місця її мешкання, а саме до під`їзду АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 залишився неподалік вказаного будинку, з метою відстеження потерпілої. В свою чергу, ОСОБА_4 , пильнував за тим щоб потерпіла зайшла до свого під`їзду, після чого повідомив про це ОСОБА_5 . Також, своїми діями ОСОБА_4 здійснював прикриття ОСОБА_5 , який згодом прослідував вслід за потерпілої ОСОБА_6 до середини під`їзду. У свою чергу, ОСОБА_5 , перебуваючи на сходовому майданчику першого поверху, тримаючи в руці балончик із сльозоточивим газом, направив його в область обличчя потерпілої ОСОБА_6 та застосував його декілька раз, внаслідок чого, останній було спричинено хімічний опік обох очей, після чого, шляхом ривка намагався незаконно заволодіти рюкзаком з мобільним телефоном, грошовими коштами у сумі 5 000 гривень та 1 000 доларів США, який знаходився на плечах потерпілої, однак остання вчинила опір ОСОБА_5 , відштовхнувши його у бік та вибігла з під`їзду. Після чого, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , розуміючи, що на вулиці їх злочинні дії можуть бути викриті сторонніми особами покинули місце злочину. В якості потерпілого допитана ОСОБА_6 , яка ретельно повідомила про обставини вчинення кримінального правопорушення, описав одяг в який були вдягнені нападники та їх антропометричні данні. З метою встановлення істини по справі, встановлення всіх обставин події, що трапились та збереження всіх необхідних речових доказів, на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, 06.07.2024, за адресою: АДРЕСА_2 , місце мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було проведено обшук, під час якого було вилучено: кітель та штани кольорі «піксель»; убакс у кольорі «мультикам»; мобільний телефон ZTE у корпусі синього кольору із сім-картою, IMEI: НОМЕР_1 ; газовий балончик «Терен 4-М»; предмет схожий на магазин від пістолета; жетон на ім`я « ОСОБА_8 ».
З метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого використання, як доказ факту чи обставини, що встановлюються на час кримінального провадження, старший слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зазначене у клопотанні.
Слідчий клопотання підтримав, надавши відповідну заяву.
Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
05.07.2024 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення та вилучення: тактичного одягу пісочного кольору (бежевого); тактичного взуття пісочного кольору (бежевого); балаклав; футболки чорної з білим візерунком; газових балончиків; приладів для катування (стяжок, кайданків); мобільних терміналів; сім-карток; флеш носіїв; планшетів; ноутбуків.
06.07.2022 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , та вилучено: кітель та штани кольорі «піксель»; убакс у кольорі «мультикам»; мобільний телефон ZTE у корпусі синього кольору із сім-картою, IMEI: НОМЕР_1 ; газовий балончик «Терен 4-М»; предмет схожий на магазин від пістолета; жетон на ім`я « ОСОБА_8 », на які слідчий просить накласти арешт.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Станом на час розгляду клопотання не виключається, що вилучене під час обшуку квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді від 05.07.2024, майно, яке зазначене у клопотанні слідчого, може містити відомості на підтвердження факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, за положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Подальша доля тимчасово вилученого майна вирішується у відповідності до вимог ст.169, ст.171 - 173 КПК України, а саме: на нього ухвалою слідчого судді накладається арешт або воно повертається власнику.
Системний аналіз статей 170, 171 КПК України, вказує на те, що арешт на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується до тимчасово вилученого майна та майна, яке виявлено слідчим або прокурором іншими заходами, ніж проведення обшуку.
Стосовно майна, яке було зазначено в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, для виявлення якого і проводиться обшук, судовий контроль обмеження права власності на це майно здійснюється під час розгляду клопотання слідчого або прокурора на дачу дозволу на проведення обшуку.
З аналізу наведених вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене внаслідок проведення обшуку за переліком, зазначеним в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук та утримується стороною обвинувачення не ґрунтується на законі, оскільки для законного утримання цього майна та обмеження прав власності не має потреби звертатись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на це майно, доля речових доказів вирішується на підставі вимог статті 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2, ч .3 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються у протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене під час проведення обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 05.07.2024, майно, а саме: кітель та штани кольорі «піксель»; убакс у кольорі «мультикам»; мобільний телефон ZTE у корпусі синього кольору із сім-картою, IMEI: НОМЕР_1 ; газовий балончик «Терен 4-М», які входили до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку не потребує накладення арешту, а отже, у даному випадку, є зайвим вирішення питання про накладення арешту на майно.
Крім того, слідчим належним чином не доведено той факт, що саме предмет схожий на магазин від пістолета; жетон на ім`я « ОСОБА_8 », відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, а також не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у законні права власника, як арешт зазначеного майна.
Враховуючи викладені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1