Провадження № 11-кп/824/4840/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000497 від 05.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 - кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року задоволено клопотання сторони захисту, подане в інтересах ОСОБА_13 , про повернення обвинувального акта. Обвинувальний акт з додатками - повернуто прокурору Офісу Генерального прокурора. Клопотання сторони захисту, подане в інтересах ОСОБА_13 , про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України - залишено без розгляду.

Своє рішення суд мотивував тим, що мають місце очевидні порушення вимог ст. 291 КПК України в частині належного вручення обвинувального акта з додатками обвинуваченому.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року скасувати у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону. Та призначити новий розгляд у суді першої інстанції іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки судом допущена неповнота судового розгляду, має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000497 від 05.03.2021 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За результатами досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, прокурором ОСОБА_14 листом № 31/1/2-38895-21 від 01.10.2021 о 08.30 05.10.2021 викликано сторону захисту в тому числі ОСОБА_13 у приміщення Офісу Генерального прокурора для отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000497 від 05.03.2021, вказаний лист також було направлено на всі можливі та надані підозрюваним ОСОБА_13 засоби зв`язку, в підтвердження чого зроблено відповідні знімки екрана телефону який належить прокурору ОСОБА_14 .

Крім того, захисники підозрюваного ОСОБА_13 , адвокати ОСОБА_15 та ОСОБА_16 01.10.2021 будучі в приміщенні ДБР за адресою АДРЕСА_1 отримали примірники листа якими їх та підзахисного ОСОБА_13 викликано для отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на 05.10.2021 до Офісу Генерального прокурора.

Проте, підозрюваним ОСОБА_13 вказаний виклик до прокурора, для отримання обвинувального акту, проігноровано, в призначений час він не з`явився обравши таким чином тактику ухилення від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з метою використання цього в подальшому як приводу для подачі клопотань про повернення обвинувального акту та відповідних заяв про те що прокурором порушено строки досудового розслідування.

З цією метою, підозрюваним ОСОБА_13 30.09.2021 через скриньку для звернень Офісу Генерального прокурора зроблено повідомлення про те, що він втратив доступ до своєї електронної пошти та не має можливості користуватись мобільним телефоном, в свою чергу виходячи зі знімку екрану месенджера WhatsApp абонент ОСОБА_13 ще 30.09.2021 був в мережі та отримав надіслані йому прокурором листи. В своїх повідомленнях підозрюваний ОСОБА_13 з метою створення перешкод не зазначив діючої електронної скриньки для зв`язку та іншого номеру телефону оскільки як вже зазначалось обрав тактику ухилення від отримання обвинувального акту. Єдиним засобом зв`язку з останнім залишилась його адреса за місцем мешкання зазначена в обвинувальному акті, а саме АДРЕСА_2 .

05.10.2021 року процесуальним керівником у кримінальному провадженні, прокурором ОСОБА_14 , затверджено обвинувальний акт.

Окрім поштового відправлення на адресу ОСОБА_13 , вказаний обвинувальний акт прокурором направлено йому на всі можливі та надані підозрюваним засоби зв`язку.

Підозрюваний ОСОБА_13 в свою чергу, притримуючись обраної тактики, яку неодноразово застосовував під час провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою ухилення під кримінальної відповідальності, 04.10.2021 направив прокурору ОСОБА_14 чергове повідомлення, що з 04.10.2021 перебуває у стані тимчасової непрацездатності та не має можливості прибути до Офісу Генерального прокурора. При цьому як вже зазначалось будь яких додаткових діючих засобів для зв`язку як то електронна скринька, номер телефону ОСОБА_13 не зазначив, тобто свідомо створив умови для ухилення від отримання копії обвинувального акту та реєстру.

При цьому судом не враховано, що прокурором до обвинувального акту доручено розписку про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_13 на якій він власноруч зазначив всі використані ним способи для вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з метою виконання ним ст. 293 КПК України.

Письмові заперечення на клопотання сторони захисту долучені прокурором, який брав участь в підготовчому судовому засіданні, судом до уваги не взято, виходячи зі змісту ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2024, судом навіть не досліджувались.

Таким чином суд не врахував усіх доводів які були вжиті прокурором для вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з метою виконання вимог ст. 293 КПК України.

Відтак, на думку сторони обвинувачення, висновок Шевченківського районного суду міста Києва про відсутність в матеріалах справи відомостей належного вручення ОСОБА_13 обвинувального акту не грунтується на матеріалах справи та є безпідставним.

В свою чергу захисник ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_15 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

В обґрунтування своїх заперечень захисник зазначає, що сторона обвинувачення у своїй апеляційній скарзі не наводить жодних доводів з посиланням на норми законодавства для скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2024.

Вказує, що 09.09.2021 сторони захисту ознайомились з усіма матеріалами слідства і зазначили, що не потребують ознайомлення з іншими матеріалами, просили вручити обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження. Оскільки сторона обвинувачення не була готова вручати обвинувальний акт, вона формально затягувала строки.

Окрім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 вересня 2021 року частково задоволено скаргу ОСОБА_13 на бездіяльність Генерального прокурора та зобов`язано Генерального прокурора розглянути клопотання сторони захисту від 16.08.2021 про визначення підслідності, з урахуванням положень ст. 216 КПК України визначити підслідність у кримінальному провадженні №0000497 від 05.03.2021 за відповідним підрозділом слідчих органів Національної поліції та передати йому справу для проведення досудового розслідування. Проте, Генеральний прокурор України та процесуальний керівник з невідомих на те причин, відмовились виконувати рішення суду, що набрало законної сили.

До того ж, сторона захисту ОСОБА_13 повторно 24.09.2021 та 27.09.2021 повідомила сторону обвинувачення про підтвердження факту ознайомлення у повному обсязі з матеріалами у кримінальному провадженні та повідомлення про бажання отримати обвинувальний акт.

Разом з тим захисник звертає увагу суду, що прокурором, підозрюваний ОСОБА_13 взагалі не викликався, всупереч вимогам статті 293 КПК України, для вручення йому копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також 30.09.2021 прокурор ОСОБА_14 отримав інформацію від ОСОБА_13 про втрату можливості отримувати інформацію на свій номер телефону та електронну пошту але сторона обвинувачення продовжувала 01.10.2021 та 05.10.2021 надсилати повідомлення на ці засоби зв`язку.

12.10.2021 ОСОБА_13 , засобами поштового зв`язку, повідомив Офіс Генерального прокурора про явне зловживання прокурором своїм процесуальним становищем, що створює умови, за яких ОСОБА_13 фізично не міг виконати вимоги прокурора у зв`язку з хворобою та станом тимчасової непрацездатності.

Враховуючи погрози які прокурор висловлював у бік ОСОБА_13 , стосовно зміни запобіжного заходу на тримання під вартою, цілком розуміло, що прокурор ОСОБА_14 продовжував провокувати ОСОБА_13 , з метою погіршення його процесуального становища та вчинення на нього тиску у не процесуальний спосіб.

В даному листі від 12.10.2022 року, ОСОБА_13 також повідомив прокуратуру про готовність для прибуття до сторони обвинувачення з метою отримання обвинувального акту та реєстрів матеріалів відповідно до вимог чинного законодавства.

Таким чином, ОСОБА_13 та його захисники жодним чином не ухилялись від отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів кримінального провадження, навпаки постійно інформували прокурора ОСОБА_14 про готовність до прибуття та отримання цих матеріалів.

Усе вищевикладене доводить, що доводи прокурора є формальними, надуманими та не спростовують висновків, наведених в ухвалі Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2024 прийнятій у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, якою повернуто обвинувальний акт стороні обвинувачення.

Відтак, на думку сторони захисту, наданий прокурором обвинувальний акт, не відповідає вимогам статті 291, 293 КПК України, а відтак ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 13.05.2024 є законною.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити,

пояснення захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін,

пояснення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, зокрема крім іншого, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками місцевого суду про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_8 вимогам ст. 293 КПК України за таких обставин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000497 від 05.03.2021 за підозрою ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Як на підставу про повернення обвинувального акту прокурора, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт з додатками не вручено належним чином ОСОБА_13 , зокрема матеріали не містять розписки останнього про отримання копії обвинувального акту з додатками.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, зокрема те, що прокурором ОСОБА_14 було викликано сторону захисту в тому числі ОСОБА_13 у приміщення Офісу Генерального прокурора для отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000497 від 05.03.2021, з направленням вказаного листа на всі можливі та надані підозрюваним ОСОБА_13 засоби зв`язку.

Разом з тим, підозрюваним ОСОБА_13 вказаний виклик до прокурора, для отримання обвинувального акту, проігноровано, в призначений час він не з`явився.

Крім того, підозрюваним ОСОБА_13 неодноразово направлялись повідомлення до Офісу Генерального прокурора про те, що він втратив доступ до своєї електронної пошти та не має можливості користуватись мобільним телефоном, а також про перебування у стані тимчасової непрацездатності у зв`язку з чим позбавлений можливості прибути до Офісу Генерального прокурора.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що прокурором до обвинувального акту доручено розписку про отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_13 на якій він власноруч зазначив всі використані ним способи для вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з метою виконання ним ст. 293 КПК України (т. 1 а.с. 79).

З огляду на зазначене колегія суддів відмічає, що ОСОБА_13 був обізнаний про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування йому та його захиснику, так як ОСОБА_13 неодноразово викликався органом досудового розслідування і прокурором для виконання вимог статей 290, 291 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необґрунтованими посилання суду, як на підставу для повернення обвинувального акту, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не був вручений обвинуваченому та його захиснику в порядку визначеному КПК України, чим порушено порядок направлення обвинувального акта до суду. На думку колегії суддів, зазначене не може бути самостійною підставою для повернення прокурору обвинувального акта, який в цілому за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291, 293 КПК України.

На думку колегії суддів та на противагу висновку суду першої інстанції, прокурором вчинено вичерпних заходів для вручення підозрюваним копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, однак останні не виявили бажання скористатись своїм правом, у зв`язку з чим вказані документи були направлені йому поштою.

При цьому право на отримання цих документів залишається за вказаними процесуальними особами та вони можуть реалізувати його на будь-якій стадії кримінального провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції достатніх підстав для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_8 прокурору є обґрунтованими.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ухвалі підстави для його повернення не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернуто прокурору - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4