Справа №694/1610/24
провадження № 1-кс/694/563/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000561 від 20.10.2015,-

в с т а н о в и в:

02.07.2024 уповноважена особа на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт натранспортний засіб - мотоцикл «Suzuki GSR 600» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 (м.т. НОМЕР_2 ), у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-яких дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час проведення судових експертиз, визначивши місцем його зберігання майданчик тимчасового утримання ВПД №2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, щосектором дізнання Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000561 від 20.10.2015 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

19.10.2015 року до чергової частини Шполянського РВ УМВС надійшов рапорт старшого інспектора ВДАІ з обслуговування Шполянського району про те, що під час розгляду адміністративних матеріалів по факту ДТП, що мала місце 04.08.2015 року на перехресті вул. Лютнева - Некрасова в м. Шпола Черкаської області за участю водія автомобіля ВА3-2110 д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_6 та водія мотоцикла «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , було встановлено, що при перевірці мотоцикла «Сузукі» було виявлено ознаки знищення номеру рами.

Відомості по даному факту 20.10.2015 внесено до ЄРДР під №0000561 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу

Вилучені вищевказані речі постановою дізнавача Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги, що транспортний засіб - мотоцикл «Suzuki GSR 600» д.н.з. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , є речовим доказом, який може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які в подальшому можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, являється тимчасово вилученим майном та є об`єктом кримінального проступку, у встановленому порядку визнаний речовим доказом у провадженні, тому згідно ст. 170 КПК України на нього повинен бути накладений арешт.

Уповноважена особа на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаськійобласті ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі, просила клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 викликався в судове засідання, проте до суду не зявився.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не

здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Частиною 1 ст. 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із витягу з кримінального провадження №0000561 від 20.10.2015, СД Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ст. 290 КК України, а саме щодо знищення номеру рами мотоцикла «SuzukiGSR 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Уповноважена особа на здійснення дізнання звертаючись до суду з даним клопотанням про арешт мотоцикла «Suzuki GSR 600» д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору стверджує, що вказаний транспортний засіб було вилучено та постановою дізнавача визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадження та накладення арешту на який необхідний для проведення експертизи.

Мотоцикл «SuzukiGSR 600» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно постанови про визнання речовими доказами від 18.11.2016, вилучений 19.10.2015. Іншого підтвердження його вилучення матеріали справи не містять.

З наданих матеріалів вбачається, що можливе правопорушення було вчинено у 2015 році, після цього жодні слідчі у даному провадженні не здійснювалися, експертиза була призначена лише 19.11.2016 року та проведена 06.03.2017 (висновок експерта № 4/1925), іншого наповнення матеріали клопотання не містять.

Водночас, слідчим у клопотанні не доведено, що зі спливом тривалого часу (понад 7 років) після вилучення вищевказаного транспортного засобу, вказане у поданому клопотанні майно є у наявності та продовжує зберігатись у визначеному постановою місці. Не вбачається цього із доданих до клопотання документів.

Разом з тим, виходячи з дати, вказаної в постанові про визнання речовими доказами від

18.11.2016 вилучення зазначеного в клопотанні майна було здійснено слідчим 19.10.2015.

Клопотання про арешт майна, відповідно до штампу вхідної кореспонденції надійшло до суду тільки 02.07.2024, тобто з пропуском досить тривалого часу (понад 7 років) з моменту вилучення вказаного майна. За таких обставин, органом досудового розслідування було суттєво порушено строки звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, визначені ч.5 ст.171 КПК України та не доведено необхідності накладення арешту через сім років після вилучення, не обґрунтувано причини пропуску строків на звернення з таким клопотанням і не доведено, що таку процесуальну дію неможливо було вчинити у визначений законом строк.

Зважаючи на пропуск процесуального строку на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, яке є речовими доказами в кримінальному провадженні, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 170-171, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні клопотання уповноваженої особи на здійснення дізнання ДОП СДОП ВП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000561 від 20.10.2015 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1