Справа № 489/4146/14-к
Провадження № 1-в/489/73/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

11 вересня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді арешту на більш м`який вид покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ,

встановив:

До суду надійшло клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді арешту на більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту.

Від прокурора надійшла заява про підтримання клопотання та проведення розгляду за його відсутності. Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора.

Засуджений в судові засідання не з`явився чотири рази, викликався судовими повістками та шляхом винесення ухвали про привід, на виконання якої надійшли матеріали з поліції про неможливість здійснити привід засудженого через відсутність його за вказаним у вироку та клопотанні місцем проживання та неможливістю встановити місце його проживання/перебування в даний час. За такого, суд не має змоги належним чином повідомити засудженого про час та місце розгляду клопотання, що є необхідною умовою для його розгляду згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2014 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту. Вказаний вирок набрав законної сили 26.12.2014 та на даний час перебуває на виконанні Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, яким 14.06.2019 заведено оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» та оголошено ОСОБА_4 в державний розшук.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року № 3342-IX (далі Закон № 3342-IX), яким внесені змини, зокрема до санкції ч. 2 ст. 185 КК України та ст. 60 КК України, а також доповнено КК України статтею 59-1.

Згідно із Законом № 3342-IX, у статті 185 КК України в абзаці другому частини другої слова "арештом на строк від трьох до шести місяців" замінено словами "пробаційним наглядом на строк від трьох до п`яти років".

Також відповідно до ч. 1 ст. 60 КК України в редакції Закону № 3342-IX, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Натомість зі змісту ч. 1 ст. 59-1 КК України в редакції Закону № 3342-IX вбачається, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Таким чином, системний аналіз вказаних нормативних актів свідчить про те, що із набранням чинності Законом № 3342-IX фактично відбулося пом`якшення виду покарання, призначеного ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25.11.2014, оскільки станом на даний час призначене останньому покарання у виді арешту, яке на час його засудження, відповідно до ч. 1 ст. 60 КК України, полягало у триманні засудженого в умовах ізоляції, може бути призначене лише щодо військовослужбовця та полягає в умовах його ізоляції на гауптвахті (ч. 1 ст. 60 КК України в редакції Закону № 3342-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У зв`язку з викладеним, оскільки порушене прокурором у даному клопотанні питання про заміну засудженому ОСОБА_4 покарання у виді арешту на більш м`яке у виді пробаційного нагляду стосується пом`якшення призначеного особі покарання відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, а також поширюється на ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, тому вказане питання не може бути розглянуте Ленінським районним судом міста Миколаєва, а підлягає вирішенню судом за місцем виконання вироку згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

Крім того, неявка засудженого в судові засідання, а також неможливість повідомлення його про виклик до суду унеможливлюють вирішення судом питання про пом`якшення засудженому покарання без з`ясування обставин, визначених ч. 5 ст. 59-1 КК України.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на те, що клопотання подане до суду без додержання вимог КПК України, що перешкоджає його належному розгляду, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необхідність повернення клопотання прокурору.

Керуючись статтями 371, 372, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді арешту на більш м`який вид покарання відносно засудженого ОСОБА_4 повернути прокурору.

Суддя ОСОБА_1