Справа № 192/2780/24
Провадження № 1-в/192/524/24
Ухвала

Іменем України

25 жовтня 2024 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

засудженого 07.09.2023 вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до Закону України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 був засуджений 07.09.2023 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2023 і остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 10.10.2023. Початок строку: 19.07.2023, кінець строку: 19.09.2028.

Представник установи виконання покарань, засуджений та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи виконання покарань, засуджений подав заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор подав до суду клопотання, у якому просить на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07.09.2023 в частині засудження за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння. Прокурор посилається на те, що згідно з вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення крадіжки, від 16.06.2023 на суму 2500 грн, що не перевищує у 2023 році 2 НМДГ, тобто дане діяння декриміналізовано.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 07 вересня 2023 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначене покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, суд частково приєднав не відбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.05.2023 та остаточно визначив покарання у вигляді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно з вироком ОСОБА_4 16 червня 2023 року вчинив крадіжку майна на суму 2500,00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи на одну особу в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2684 гривні, отже сума податкової пільги складає 1342 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на рівні податкової соціальної пільги 2684 грн (1342 грн х 2).

Тобто, вартість викраденого ОСОБА_4 16 червня 2023 року майна була меншою ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого законом усунена, суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року, за викрадення 16 червня 2023 року майна вартістю 2500 грн, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1