Провадження № 1-кп/742/401/24
Єдиний унікальний № 742/4557/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000376 від 03.07.2024 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України ,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисники : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В :

Кримінальні провадження № 0000376 від 03.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 з обвинувальним актом надійшло до Прилуцького міськрайонного суду та призначено до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду та заперечувала щодо клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу , скасування арешту накладеного на майно , доступу до речей та документів та призначення експертизи в зв`язку з їх безпідставністю та передчасністю.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду та просив змінити йому запобіжний захід, а саме зменшити розмір застави до 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також просив скасувати арешт накладений на кошти, які вилучені під час огляду службового кабінету.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, та просив змінити запобіжний захід , а саме зменшити розмір застави до 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб , а також просив скасувати арешт накладений на кошти, які вилучені під час огляду службового кабінету. Аргументуючи, клопотання тим, що визначений ухвалою слідчого судді розмір застави є надмірним і не корелюється з його доходами, вилучені кошти не містять жодних слідів кримінального правопорушення, а вилучені кошти не являються предметом даного кримінального правопорушення. Також просив прийняти рішення про підготовку судової доповіді відносно обвинуваченого.

Адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до відомостей про видачу протягом грудня 2023 року та лютого-квітня 2024 року грошових коштів або інших матеріальних цінностей фінансовими підрозділами ГУНП у Київській області для проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину по кримінальному провадженню №0000376 від 08.11.2023, а також призначення почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_8 . Клопотання аргументує тим, що на адвокатські запити ГУНП у Київській області відомостей про видачу коштів не надало, а підпис в протоколі допиту ОСОБА_8 від 15.11.2023 року,05.04.2024, протоколах огляду від 01.12.20023 року, на протоколах допиту свідка від 01.12.2023 року, на протоколах огляду від 15.02.2024 року, 05.04.2024 здійснено різними особами , а не ОСОБА_8 . Також підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений та адвокат ОСОБА_7 підтримали клопотання адвокатів.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисників, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Прилуцькому міськрайонному суду Чернігівської області.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Вирішуючи питання щодо зміни запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду від 06.04.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена застава у сумі 1029520,00 грн., що становить 340 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Проте, наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну розміру застави шляхом її зменшення.

Той факт, що в період досудового розслідування та в період перебування кримінального провадження в провадженні суду ОСОБА_3 сумлінно виконує, покладені на нього обов`язки, свідчить лише про те, що застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена сума застави є такими, що достатньою мірою гарантують виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та забезпечують його належну поведінку у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи захисника про необхідність зменшення суми застави у зв`язку із забезпеченням обвинуваченим належної процесуальної поведінки є безпідставними.

Посилання захисника на те, що у обвинуваченого ОСОБА_3 скрутне матеріальне становище та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та у зв`язку з відсутністю роботи, також не є підставою для зменшення її розміру.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Заставодавці самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють або мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, який є безстроковим. Лише припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11 ст.182 КПК України є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю, у разі відсутності клопотання прокурора про звернення суми застави в дохід держави.

Завідомо непомірний розмір застави означає неможливість його внесення, однак те, що застава була внесена у визначеному розмірі 340 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дає змогу для висновку, що такий розмір не був завідомо непомірний для заставодавця, який відмінний від обвинуваченого.

З урахуванням існуючих ризиків, тяжкості та характеру кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , прийняття рішення про зменшення суми застави, не може бути обумовлене лише погіршенням фінансового стану обвинуваченого.

Враховуючи викладене, судом не встановлено правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни розміру застави шляхом її зменшення.

Щодо клопотання про скасування арешту.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду від 09.04.2024 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку, шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування на речі та документи, які вилучено під час обшуку 05.04.2024 року у приміщенні ТСЦ МВС № 7442 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 500 гривень у кількості 40 (сорок) купюр, грошові купюри номіналом 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) доларів США, 33 (тридцять три) купюри номіналом 1000 гривень, 82 (вісімдесят дві) купюри номіналом п`ятсот гривень, 5 (п`ять) купюр номіналом 200 гривень .

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, у відповідності до абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі й збереження речових доказів.

Враховуючи, що під час судового розгляду не досліджено жодного доказу , суд позбавлений можливості перевірити доводи сторони захисту, а тому підстав вважати, що потреба у застосуванні даного заходу відпала або арешт накладено не обгрунтовано, немає.

Щодо клопотання про призначення експертизи.

Відповідно до ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Судом встановлено, що клопотання заявлене захисником мотивоване тим, що підпис в протоколі допиту ОСОБА_8 від 15.11.2023 року,05.04.2024, протоколах огляду від 01.12.20023 року, на протоколах допиту свідка від 01.12.2023 року, на протоколах огляду від 15.02.2024 року, 05.04.2024 здійснено різними особами , а не ОСОБА_8 , але не наведено жодних аргументів , які обставини будуть підтверджені чи спростовані висновком експерта і чому неможливо встановити дані обставини іншими доказами. Крім того, на переконання суду вказане клопотання є передчасним, оскільки у суду на стадії підготовчого судового засідання, відсутня можливості дослідити докази на які посилається сторона захисту, а тому, суд вважає, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про доступ до речей та документів.

Згідно з ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідно рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ст.160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.

Звертаючись з клопотання про витребування доказів сторона захисту вказує, що відповіді на адвокатський запит щодо надання інформації про видачу коштів для проведення негласної слідчої дії не надано , що свідчить про перешкоджання у збиранні доказів.

Натомість, сторона захисту лише посилається в клопотанні на постанову Верховного суду , яка вказує на необхідність встановлення походження коштів, які використані для проведення негласних слідчих дій, але не вказує значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до КПК України обов`язок доказування правомірності проведення слідчих(розшукових) дій покладається на сторону обвинувачення, а тому без дослідження матеріалів справи, на переконання суду дане клопотання є передчасним.

Щодо клопотання про складання досудової доповіді.

Відповідно до ч.1,2 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 КК України , за вчинення даного кримінального правопорушення передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Оскільки нижня межа санкції ч.3 ст.368 КК України не перевищує 5 років позбавлення волі, то дане клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 314-316 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальні провадження № 0000376 від 03.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.3 ст.368 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Прилуцького міськрайонного суду (м. Прилуки, вул. Котляревського, 62) на 24 вересня 2024 року на 14 год. 15 хв.

У задоволенні клопотаннь сторони захисту про зміну запобіжного заходу , скасування арешту накладеного на майно , доступу до речей та документів та призначення експертизи відмовити.

Уповноваженому органу з питань пробації, скласти досудову доповідь на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , долучивши її до матеріалів кримінального провадження. Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9