ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/272/24 Справа № 711/5447/24 Категорія: ст.ст.176,182 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника-адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2024 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України, -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 908 400 грн. відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2024 року клопотання старшиого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України запобіжного заходу у вигляді застави - задоволено частково та застосовано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 грн., з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 серпня 2024 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду, залежно від стадії розгляду кримінального провадження;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

- не спілкуватися без участі слідчого або прокурора з особами, що набули статусу свідків, підозрюваних у кримінальному провадженні, доведених до його відома;

- здати на зберігання до уповноважених органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 та заставодавцю (якщо його особа буде відмінна від ОСОБА_7 ), що у разі, якщо ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом у порядку, визначеному статтею 182 КПК України.

Прокурор, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. Покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду на визначений ними час;

- не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

- не спілкуватися без участі слідчого або прокурора з особами, що набули статусу свідків, підозрюваних у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання уповноваженому органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд з України.

Прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. Зазначає про те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у причетності до вчинення кримінаьних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України, які, відповідно до положень ч.6 ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких.

Тому, на думку прокурора, визначений слідчим суддею розмір застави не здатен забезпечити виконання ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків і запобігти ризикам, передаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та зважаючи на ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких підозрюєтся ОСОБА_7 , а також його ролі у їх вчиненні, є підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім як застосування застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, не здатен забезпечити належне виконання ОСОБА_7 його процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним ризикам.

Також не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному запобіжний захід із застави на особисте зобов`язання.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що обраний відносно ОСОБА_7 слідчим суддею запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, виходячи з наступного.

Захисник вказує про те, що жодний ризик, зазначений у клопотанні про обрання ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді застави не був доведений ні слідчим у клопотанні, ні прокурором під час розгляду вказаного клопотання слідчим суддею.

Вказує на те, що ОСОБА_7 за час проведення слідчих дій, не вчиняв ніяких дій, які б давали підстави ставити під сумнів, що він буде порушувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки і до обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 на виклики слідчого з`являвся, місця постійного проживання не залишав.

Окрім того, адвокат зазначає про те, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у підозрі, не визнає, а його вина не доведена матеріалами, долученими до клопотання слідчого.

На думку апелянта, слідчим суддею не було враховано, що ОСОБА_7 на час розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу не працює та доходів не має, живе на кошти, отримані від продажу електроенергії, але на даний час він розлучився з дружиною, на яку були оформлені відповідні договори, тому на сьогодні він ніяких доходів не має, у зв`язку із чим заплатити визначений судом розмір застави не може.

Вважає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання не було встановлено дійсний майновий стан ОСОБА_7 і в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_7 має доходи, крім зазначених, а тому запобіжний захід у вигляді застави є завідомо непомірним для нього.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який наполягав на задоволенні його апеляційної скарги та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги сторони захисту; захисника та підозрюваного, які також просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, та просили залишити без задоволення подану прокурором апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику суду.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 255, ч.2 ст.203-2, ч.3 ст.209 КК України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, за фактами незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей, зокрема за фактами функціонування мережі закладів на території міста Києва, в яких здійснюється незаконна діяльність з проведення азартних ігор без відповідних дозвільних документів.

Досудовим розслідуванням встановлено достатність підстав вважати, що ОСОБА_7 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше січня 2023 року, знаходячись у невстановленому місці, маючи умисел, направлений на систематичне скоєння особливо тяжких злочинів у сфері господарської діяльності, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок неправомірних дій у сфері господарської діяльності, обрав способом здійснення своїх злочинних намірів незаконне отримання прибутку, як результат протиправного зайняття діяльністю з організації і проведення азартних ігор та організації і функціонування закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, на території Уманського району Черкаської області, яка, відповідно до положень Закону, може проводитися виключно юридичною особою - резидентом України, за наявності у суб`єкта господарювання відповідних передбачених Законом ліцензій із використанням сертифікованого відповідно до Закону та підключеного до Державної системи онлайн-моніторингу грального обладнання та онлайн-систем організаторів азартних ігор, усвідомлюючи та розуміючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розробив детальний (поступовий) злочинний план, направлений на скоєння особливо тяжких кримінальних правопорушень, неухильно дотримуючись умов якого, був упевнений у неможливості викриття його злочинної діяльності, уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , володіючи якостями лідера та організатора, будучи комунікабельним та вміючи легко входити в довіру до людей, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, направлений на зайняття гральним бізнесом, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що організація та проведення азартних ігор провадиться виключно на підставі ліцензії, всупереч вимог ст.ст.2, 3, 14 -17 Закону, у невстановлений час, але не пізніше січня 2023 року, більш точний час не встановлено, знаходячись у невстановленому місці, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, отримання неконтрольованого державою прибутку, умисно, протиправно, усвідомлюючи заборону здійснення даного виду господарської діяльності без ліцензії, створив злочинну організацію, яка б забезпечувала організацію та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону та функціонування на території Уманського району Черкаської області гральних закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет на гральному обладнанні, умовою яких є сплата гравцем готівкових коштів, що дає змогу гравцю як отримати виграш в грошовому еквіваленті, так і не отримати його залежно від випадковості.

Таким чином, за вищевикладених обставин організована ОСОБА_7 злочинна організація у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , порушуючи регламентований порядок здійснення господарської діяльності та всупереч вимог Закону, умисно, із корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи і незаконного збагачення, отримання неконтрольованого державою прибутку, усвідомлюючи, що діяльності у сфері грального бізнесу, здійснюється виключно за наявності ліцензії в період часу з січня 2023 року до 21 листопада 2023 року, більш точних дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим, забезпечувала організацію та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, та організацію і функціонування на території Уманського району Черкаської області чотирьох гральних закладів з метою надання доступу до азартних ігор, які проводяться в мережі Інтернет, тобто задля проведення та надання можливості доступу до азартних ігор на гральному обладнанні, умовою яких є сплата гравцем готівкових коштів, що дає змогу гравцю як отримати виграш в грошовому еквіваленті, так і не отримати його залежно від випадковості.

28 червня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України.

08 липня 2024 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 908 400 грн. відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказала, що наявні ризики того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливатиме на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2024 року вказане клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 грн., та покладено на підозрюваного ОСОБА_7 відповідні процесуальні обов`язки.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя вірно зазначив, що наявна обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України та існують ризики, визначені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а отже встановлено наявність підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу.

За таких обставин, враховуючи майновий та сімейний стан підозрюваного, встановлені ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн., яка здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених п.п.1-4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, врахував конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 , тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється останній, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, ймовірність настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді застави у повній мірі зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2; ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України.

Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

На початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно обґрунтованості підозри ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги захисника підозрюваного, дійшов правильного висновку про їх наявність.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються ("Ткачов проти України" від 13.12.2007 p.).

Тому застава у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн., на думку колегії суддів, є справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати її завідомо непомірною для ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає, враховуючи, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Посилання апелянта на характеристику підозрюваного ОСОБА_7 , а саме те, що останній є раніше не судимою особою, до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, дружина є інвалідом 2 групи, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, що свідчить про міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , колегією суддів враховуються, однак вказані фактори не можуть слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2024 року.

Щодо тверджень захисника, що даний запобіжний захід є занадто суворий та до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, колегія суддів зазначає наступне.

Санкцією ч. 2 ст. 203-2 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки.

Згідно ч. 8 ст. 194 КПК України до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою, у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Відтак, застосування до ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203-2 КК України, іншого запобіжного заходу, аніж застава або тримання під вартою, зокрема особистого зобов`язання, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Всі інші підстави, з яких захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Суть доводів апеляційної скарги прокурора зводиться до того, що, на його думку, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , безпідставно визначив розмір застави в 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 грн. та вважає, що лише застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 908 400 грн. зможе належним чином попередити настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. Стосовно цих доводів прокурора апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи відносно ОСОБА_7 розмір застави, слідчий суддя зазначених вимог закону дотримався, врахував дані про особу підозрюваного, тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, майновий стан підозрюваного, обставини можливо вчиненого умисного корисливого злочину, врахував час, який пройшов із порушення кримінального провадження та проведення ряду комплексу слідчих дій, поведінку підозрюваного, не доведеність стороною обвинувачення реальності отриманих прибутків останнім для сплати зазначеного в клопотанні слідчого розміру застави майже в один мільйон гривень.

При цьому, слідчим суддею було враховано, що застава поєднується із додатковим застосуванням покладених обов`язків на підозрюваного для нівелювання встановлених ризиків, що буде достатнім запобіжним заходом для особи ОСОБА_7 та дійшов висновку про необхідність визначення підозрюваному ОСОБА_7 розміру застави до меж, визначених ст. 182 КПК України, що забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у разі внесення застави. З такими висновками погоджується і апеляційний суд.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника підозрюваного, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407,419, 422 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2024 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.2 ст.203-2, ч.4 ст.28, ч.3 ст.209 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4