Справа № 182/4590/22
Провадження № 1-кп/0182/56/2024
У Х В А Л А

Іменем України

05.08.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000001 від 01.01.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_6

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці. Клопотання мотивоване тим, що ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати, а саме ризики переховування від суду та незаконного впливу на свідків, оскільки обвинувачений після вчинення інкримінуємих подій був оголошений у розшук та може чинити тиск на свідків. Крім того, він обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт за адресою місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 . Також зазначив, що не погоджується з кваліфікацією інкримінуємого злочину, від суду ухилятись не збирається.

4.Захисники адвокат ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 також заперечили проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на необґрунтованість та недоведеність вказаних прокурором ризиків, відсутність доказів, невідповідність кваліфікації інкримінуємого діяння. Також послались на те, що ОСОБА_3 тривалий час тримається під вартою, раніше вже вносив заставу та виконував покладені обов`язки та почав працювати до скасування апеляційною інстанцією ухвали суду, має міцні соціальні зв`язки. Просили суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

5.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

6.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує таке.

7.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави, який неодноразово продовжувався. Строк дії продовженого запобіжного заходу спливає 10 серпня 2024 року включно.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу..

9.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні (ч.1 ст.177 КПК України).

10.Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

11.Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

12.Так, у клопотанні прокурором заявлено наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

13.У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia №71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

14.Суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, його вік та стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, стадію судового розгляду, тому суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від суду. Крім того, ризик незаконного впливу на свідків продовжує існувати, оскільки не всі свідки допитані судом.

15.Також судом враховується і та обставина, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та заявленого клопотання стороною захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, стороною захисту не надано жодного належного доказу, який свідчив би про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу.

16.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило.

17.Таким чином, враховуючи наведене суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно продовжити строк тримання під вартою на строк не більше ніж на 60 днів.

18.Крім того, враховуючи практику ЄСПЛ, суд, продовжуючи дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе, як альтернативний запобіжний захід, визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки у разі, коли суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у злочинах, перелік яких передбачено ч.3 ст.183 КПК України, питання про визначення або ж не визначення застави віднесено на розсуд суду.

19.Частина 5 ст.182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

20.Тому, враховуючи всі обставини наведені вище, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , його особу, термін тримання під вартою, а також те, що запобіжний захід за своєю природою не є покаранням, а застосовується для забезпечення цілей судового провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, суд вважає в даному випадку доцільним визначити обвинуваченому розмір застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб із покладенням відповідних обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 2 місяці, до 04 жовтня 2024 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень 00 коп.

4.У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_3 з дня внесення застави, вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5.Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

6.Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та проголошено 08.08.2024.

Суддя: ОСОБА_1