Справа № 487/6264/24
Провадження № 1-кс/487/4093/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001166 від 20.07.202, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001166 від 20.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просила накласти арешт на майно, на вилучене в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» SM-A055, в якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_1 , який поміщено до сейф пакету № WAR0009059; джинсові шорти синього кольору, які поміщено до паперового конверту. Місцем зберігання вилученого майна, визначити кімнату речових доказів Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що в провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0001166 від 20.07.202 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 20.07.2024 до Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , 1982 року народження, знаходячись біля кафе "На троих" на перетині АДРЕСА_1 спричинив ножове поранення ОСОБА_5 , 1990 року народження, в подальшому останнього доставлено до лікарні та поставлено післяопераційний діагноз - колото різана рана верхньої третини правого стегна з пошкодженням поверхневої стегнової артерії, геморагічний шок 2-3 ступеня.

20.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України затримано: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час особистого затримання останнього виявлено та вилучено мобільний телефон марки«Самсунг» SM-A055 в якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_1 , який поміщено до сейф пакету № WAR0009059; джинсові шорти синього кольору, які поміщено до паперового конверту.

У клопотанні прокурор посилається на те, що вказані речі зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та будуть використані в якості речових доказів для встановлення істини по справі (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході проведення особистого обшуку майно.

В судовому засіданні прокурор не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Положеннями ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною третьою статті 208 КПК України визначено, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Миколаївським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001166 від 20.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2024 до Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , 1982 року народження, знаходячись біля кафе "На троих" на перетині АДРЕСА_1 спричинив ножове поранення ОСОБА_5 , 1990 року народження, в подальшому останнього доставлено до лікарні та поставлено післяопераційний діагноз - колото різана рана верхньої третини правого стегна з пошкодженням поверхневої стегнової артерії, геморагічний шок 2-3 ступеня.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину слідує, що 20.07.2024 року о 16.48 год. в АДРЕСА_2 співробітниками поліції було затримано ОСОБА_4 . Начальником відділення СВ Миколаївського РУП ГУГП в Миколаївській області ОСОБА_6 у присутності понятих на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України здійснено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг» SM-A055, в якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_1 , який поміщено до сейф пакету № WAR0009059; джинсові шорти синього кольору, які поміщено до паперового конверту.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановленні досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження, існує обґрунтоване припущення, що вилучений в ході затримання мобільний телефон та джинсові шорти зберегли на собі соліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А за такого, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено відповідність вилученого майна критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

А за такого клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Не підлягає задоволенню клопотання в частині визначення місця зберігання зазначених вище речей на території Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, оскільки слідчий суддя, враховуючи ч. 3 ст. 28 КПК України, в порядку ст. 172 КПК України, розглядає лише клопотання про арешт майна, а питання, пов`язанні зі зберіганням речових доказів врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 20.07.2024 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки«Самсунг» SM-A055, в якому знаходиться сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_1 , який поміщено до сейф пакету № WAR0009059; джинсові шорти синього кольору, які поміщено до паперового конверту.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1