КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

22 серпня2024року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження№ 0001324 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 липня 2020 року, за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкус. Майданівка, Бородянського району, Київської області, громадянку України, з середньою освітою, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України та призначено їй покарання за ч. 1 ст. 191 КК України - 1 (один) рік обмеження волі; за ч. 3 ст. 191 КК України - 3 (три) роки обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями.

У відповідності до ч. 1ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік та на підставіст. 76 КК України покладено на неїобов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджатиза межіУкраїни безпогодження зуповноваженим органомз питаньпробації (п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України).

Цивільний позов ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ» до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди - залишено без розгляду.

ВСТАНОВИЛА:

Фактичні обставині, встановлені судом першої інстанції.

За встановлених судом першої інстанції обставин, згідно Наказу №5 177-К від 04 травня 2020 року, ОСОБА_6 прийнята на посаду оператора заправнихстанцій в структурнийпідрозділ «Автозаправнастанція №09-26 «ЗДОРІВКА» ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», щорозташована на 35 км. + 900м., а/д Київ-Одеса, в с. Здорівка, Васильківського (нині Обухівського) р-н., Київської області, із 05 травня 2020 року, з укладенням нею із ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», договору про повну індивідуальнуматеріальну відповідальність від 04травня 2020року року, ОСОБА_6 являлася матеріальновідповідальною особою та несла повну матеріальнувідповідальність за забезпечення, зберіганняввірених їй матеріальнихцінностей.

В період часу з 08 год. 00 хв. 27 червня 2020 року по 08 год. 00 хв. 28 червня 2020 року у ОСОБА_6 перебуваючи на робочій зміні у приміщенніАвтозаправноїстанції №09-26 «ЗДОРІВКА», що розташована на 35 км. + 900 м., а/д Київ- Одеса, в АДРЕСА_3 , щоналежить ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», виникпрямий умисел спрямований на привласнення грошових коштів, які були їйввірені і перебували в її віданні, з корисливих мотивів з метою власного збагачення. Будучи матеріально відповідальною особою, оператор заправної станції ОСОБА_6 всупереч вимогам Договору про повну матеріальну відповідальність від 04травня 2020 року з метою реалізації свого прямого умислу, здійснюючи фінансові операції в період з 08 год. 00 хв., 27 червня 2020 року по 08 год. 00 хв. 28 червня 2020 року, у бухгалтерській програмі облікупроданого товару здійснювала фіктивніскасування куплених споживачамитоварів та неправомірно з каси «Автозаправноїстанції №09-26 «ЗДОРІВКА» вилучила грошові кошти, у сумі 7 852 (сімтисячвісімсотп`ятдесятдві) грн. 28 коп., та 1, 317 (одна тисяча триста сімнадцять) грн. 00 коп., а всього на суму 9169 (дев`ятьтисяч сто шістдесятдев`ять) гривень 28 коп.

В подальшому ОСОБА_6 вищевказаними грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми протиправними діями ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», матеріальної шкоди на загальну суму 9169 (дев`ятьтисяч сто шістдесятдев`ять ) гривень 28 коп.

Вказані дії ОСОБА_6 , які виразилися у привласненні нею чужого майна, яке перебувало у її віданні органом досудового розвідування кваліфіковано за ч.1 ст. 191 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в період часу з 08 год. 00 хв., 01 липня 2020 року по 08 год. 00 хв. 02 липня 2020 року у ОСОБА_6 перебуваючої на робочій зміні у приміщенні Автозаправної станції №09-26 «ЗДОРІВКА», що розташована на 35 км. + 900 м., а/д Київ-Одеса, в АДРЕСА_3 , що належить ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», виник прямий умисел спрямований на привласнення грошових коштів, які були їй ввірені і перебували в її віданні, з корисливих мотивів з метою власного збагачення. Будучи матеріально відповідальною особою, оператор заправної станції ОСОБА_6 всупереч вимогам Договору про повну матеріальну відповідальність від 04 травня 2020 року з метою реалізації свого прямого умислу, здійснюючи фінансові операції в період з 08 год. 00 хв., 01 липня 2020 року по 08 год. 00 хв. 02 липня 2020 року, у бухгалтерській програмі обліку проданого товару здійснювала фіктивні скасування куплених споживачами товарів та неправомірно з каси «Автозаправної станції №09-26 «ЗДОРІВКА» вилучила грошові кошти, у сумі 2527 (дві тисячі п`ятсот двадцять сім) грн. 20 коп., та 4011 (чотири тисячі одинадцять грн. 50 коп., а всього на суму 6538 (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 70 коп.

В подальшому ОСОБА_6 вищевказаними грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми протиправними діямиТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», матеріальної шкоди у розмірі 6538 (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 70 коп.

Вказані діїОСОБА_6 , які виразилися в привласненні нею чужого майна яке перебувало в її віданнівчиненого повторно органом досудовогорозвідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність в період часу з 08 год. 00 хв., 05 липня 2020 року по 08 год. 00 хв. 06 липня 2020 року у ОСОБА_6 ,перебуваючої на робочій зміні у приміщенні Автозаправної станції №09-26 «ЗДОРІВКА», що розташована на 35 км. + 900м., а/дКиїв- Одеса, в АДРЕСА_3 ,, що належить ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», виник прямий умисел спрямований на привласнення грошових коштів, які були їй ввірені і перебували в її віданні, з корисливих мотивів з метою власного збагачення. Будучи матеріально відповідальною особою, оператор заправної станції ОСОБА_6 всупереч вимогам Договору про повну матеріальну відповідальність від 04 травня 2020 року з метою реалізації свого прямого умислу, здійснюючи фінансові операції в період з 08 год. 00 хв., 05 липня 2020 року по 08 год. 00 хв. 06 липня 2020 року, у бухгалтерській програмі обліку проданого товару здійснювала фіктивні скасування куплених споживачами товарів та неправомірно з каси «Автозаправної станції №09-26 «ЗДОРІВКА» вилучила грошові кошти, у сумі 2, 637 ( дві тисячі шістсот тридцять сім) грн. 80 коп.

В подальшому ОСОБА_6 вищевказаними грошовими коштами розпорядилася на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми протиправними діямиТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», матеріальної шкоди на суму 2, 637 ( дві тисячі шістсот тридцять сім) грн. 80 коп.

Вказані діїОСОБА_6 , які виразилися в привласненні нею чужого майна яке перебувало в її віданнівчиненого повторно органом досудовогорозвідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 191 КК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 3 ст. 191 КК України та призначено їй остаточне покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді 3 (трьох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України покладено на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджатиза межіУкраїни безпогодження зуповноваженим органомз питаньпробації (п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України).

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду,заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року, в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати та призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 191 КК України покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000; за ч. 3 ст. 191 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями на строк 1 рік. У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ,призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріалтними цінностями на строк 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджатиза межіУкраїни безпогодження зуповноваженим органомз питаньпробації. В іншій частині вирок суду залишити без зміни. Крім того, просить дослідити матеріали, які характеризують особу обвинуваченої.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що враховуючи законодавчі обмеження призначати покарання жінкам, що мають дітей віком до чотирнадцяти років у виді обмеження волі, а також з врахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин, що пом`якшують покарання, даних про особу обвинуваченої, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_6 могло бути призначено основне покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу ,виправних робіт або позбавлення волі, а за ч. 3 ст. 191 КК України тільки у виді позбавлення волі. Однак, при ухваленні оскаржуваного вироку положення ст. 61 КК України судом не дотримано, що призвело до неправильного призначення покарання у виді обмеження волі, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Крім того, прокурор вказує, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 191 КК України у виді 3 років обмеження волі, не зазначив строк на який обвинувачена позбавлена права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, чим також неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді,доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 , якізаперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили вирок суду першої інстанції залишити без зміни,їх пояснення, відповіді на запитання суду, заслухавши учасників кримінального провадження в судових дебатах та останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви апеляційного суду.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації її дій за ч. 1, ч. 3 ст. 191 КК України, доцільність застосування вимог ст. 75 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч. 2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Водночас, доводи заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Санкція ч. 1 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до чотирьох років, або позбавлення волі на строк до чотирьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Санкція ч. 2 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується, зокрема до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 має на утриманні неповнолітнього сина віком до 14 років, а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 2, а.с. 35).

Однак, суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі не виконав вимоги ч. 3 ст. 61 КК України, а тому неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі ст. ст.409,413,421 КПК Українивирок Васильківського міськрайоннного суду Київської області від 20 березня 2024 року, щодо ОСОБА_6 , в частині призначеного їй покарання підлягає скасуванню із ухваленням в цій частині нового вироку.

При призначенні покарання ОСОБА_6 колегія суддів враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого та тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.с. 29-30); має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, згідно характеристики Старости с. Погреби та с. Луб`янка; стан здоров`я, спосіб життя, а саме, що має середню освіту, не працює, не одружена, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима (том 2 а.с.28), що свідчить про те, що оточуюча її обстановка у сім`ї та побуті, виражає належні соціальні зв`язки; позицію сторони обвинувачення, представника потерпілих, щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченої до вчиненого, ступінь вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій; відшкодування у повному обсязі матеріальної шкоди потерпілим, а також досудову доповідь Васильківського районноговідділу філії ДУ«Центрпробації» у м. Києві та Київській області від 16 січня 2021 року (том 1 а.с.56-58). Обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 у відповідності до ст. 66 КК України, а саме, щире каяття та відшкодування завданих нею збитків та відсутність обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн., а за ч. 3 ст. 191 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки із позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями на строк 1 рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями на строк 1 рік.

На думку колегії суддів, призначене покарання з подальшим звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік є справедливим та обґрунтованим, з урахуванням всіх фактичних обставин в сукупності, та таким, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргузаступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 березня 2024 року, щодо ОСОБА_6 - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання :

за ч. 1 ст. 191 КК України покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000;

за ч. 3 ст. 191 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані із розпорядженням товаро-матеріальними цінностями на строк 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на дане судове рішення може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3