Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/520/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0000223 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01.05.2024,яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Криве Озеро, Кривоозерського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який утриманців не має, не працює, який є учасником бойових дій, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 вчинив заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, за таких обставин.

Так, 08.04.2023 у вечірню пору доби, точний час слідством не встановлено, в с. Луполово Голованівського району Кіровоградської області, ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні спальні будинку, за адресою АДРЕСА_2 , за місцем свого спільного проживання із матірю ОСОБА_9 , вживав алкогольні напої. В ході вживання спиртного між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин, зумовлених сімейно-побутовими причинами. У цей момент у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 невизначеного об`єму тілесних ушкоджень. Невідкладно приступивши до реалізації свого злочинного наміру, 08.04.2023, точний час слідством не встановлений, ОСОБА_6 , скориставшись тим, що ОСОБА_10 внаслідок похилого віку та стану здоровя не мала змоги чинити фізичний опір його діям, кулаками рук, з прикладенням значної фізичної сили, завдав не менше двох ударів в область обличчя потерпілої, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої щоки, множинних синців обличчя, внаслідок чого остання впала на підлогу. Керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з мотивів особистої неприязні, наблизився до потерпілої ОСОБА_9 , яка перебувала у горизонтальному положенні, лежачи на спині, та зі значною силою завдав не менше семи послідовних ударів взутою ногою у життєво-важливий орган - грудну клітку потерпілої справа та не менше трьох ударів взутою ногою у життєво-важливий орган - грудну клітку потерпілої зліва, заподіявши тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (справа з третього по девяте ребро, а зліва з пятого по сьоме ребро), та плевропульмонального (травматичного) шоку. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12 від 21.04.2023 на тілі ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (справа з 3 по 9, зліва з 5 по 7) та пошкодженням парієнтальної плеври, забійної рани лівої щоки, множинних синців обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер та пошкодженням парієнтальної плеври, які утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і знаходяться в прямому причинному звязку із настанням її смерті. Смерть ОСОБА_9 настала від плевропульмонального (травматичного) шоку, внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер та пошкодженням парієнтальної плеври.

Тим самим ОСОБА_6 вчинив заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з даним вироком районного суду та вважає його незаконним і необґрунтованим.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що ухвалюючи вирок, суд першої інстанції допустив неповноту судового слідства та поверхово розглянув справу.

При цьому, звертає увагу суду на те, що його мати зловживала алкоголем і саме у стані алкогольного сп`яніння могла впасти і спричинити сама собі тілесні ушкодження.

Вказує і на те, що на вилученій з місця події ковдрі, виявлені сліди крові невідомої особи, яка також могла бути причетна до скоєння злочину.

Також, зазначає, що протягом судового розгляду він неоднарозово висловлював повну недовіру своєму захиснику, яка в останньому судовому засіданні, під час оголошення вироку, була відсутня в залі суду, що є грубим порушенням вимог КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, досудове і судове слідство проведені з дотриманням вимог розділів ІІІ, ІV КПК України.

Викладені у вироку районного суду висновки про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за обставин, вказаних у вироку суду, ґрунтуються на достовірних та узгоджуваних між собою доказах, які зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, таяким суд першої інстанції надав всебічну і об`єктивну оцінку, як таким, що відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєному не визнав та пояснив, що ОСОБА_9 його мати, вона зловживала алкоголем, а він не вживав спиртних напоїв. ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння падала і могла спричинити собі тілесні ушкодження сама. З приводу смерті матері повідомив, що на той час він працював у м. Києві, а коли повернувся з м. Києва вночі автобусом, то виявив свою матір уже мертвою. Протягом якого періоду був у м. Києві, де саме, назву рейсу, яким повернувся, суду не повідомив.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина повністю підтверджується сукупністю належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, досліджених судом першої інстанції безпосередньо в судовому засіданні, а саме:

- показами свідка ОСОБА_11 , яка суду повідомила, що вона є старостою АДРЕСА_1 . На території села з 1997 року проживав обвинувачений ОСОБА_6 разом з матір`ю ОСОБА_9 . ОСОБА_6 зловживав спиртним, від поштарки та сусідів неодноразово надходили повідомлення про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, б`є матір, забирає у неї пенсію, примусив її продати земельний пай. ОСОБА_6 вибив матері око, зламав руку. На ці повідомлення до них виїжджала поліція. ОСОБА_6 вибачався, обіцяв, що більше не буде. Свідок повідомила, що вона разом з працівниками поліції виїжджала до них додому за адресою АДРЕСА_2 , за місцем їх спільного проживання із матір`ю ОСОБА_9 . Мати обвинуваченого плакала, потім, боячись ОСОБА_6 , казала, що такого не було. Також пояснила, що у хаті був безлад, порожні пляшки від спиртного. 09.04.2023 до неї зателефонувала ОСОБА_12 , яка є сусідкою ОСОБА_6 та його матері. Повідомила, що щойно виявила ОСОБА_9 в її хаті біля столу зі слідами побиття, без ознак життя;

- показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які суду повідомили, що вони живуть по АДРЕСА_1 і є сусідами обвинуваченого та його покійної матері. Вказали, що покійна ОСОБА_9 переїхала до їх села у 1995 році і поселилась по їх вулиці. Згодом вийшла заміж за чоловіка на ім`я ОСОБА_16 (прізвища не знають). Перший час вони жили добре тримали господарство, обробляли городи. ОСОБА_16 був пенсіонером, і як колишній шахтар отримував добру пенсію. До них час від часу приїздив син ОСОБА_17 . З часом ОСОБА_16 захворів на хворобу ОСОБА_18 і ОСОБА_19 переїхав і поселився з ними. Потім діти чоловіка потерпілої ОСОБА_16 від першого шлюбу забрали його жити до себе. ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , залишившись вдвох, вчиняли між собою сварки та бійки. ОСОБА_6 неодноразово бив ОСОБА_9 , забирав у неї пенсію. Вона спочатку жалілася на нього, а як приїздили працівники поліції, відмовлялась від звинувачень та вигороджувала сина і казала, що отримала видимі тілесні ушкодження впавши. Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зазначили, що у день виявлення смерті ОСОБА_9 у березні чи квітні 2023 року (точніше вже не пам`ятають) вони були біля місцевого кафе, коли до кафе прийшов ОСОБА_6 і сказав, що його мати, випивши горілки, щось довго спить під столом;

- показами свідка ОСОБА_20 , яка суду повідомила, що у 2014 році придбала хату по АДРЕСА_1 по сусідству з ОСОБА_6 та його покійною матір`ю. Однак, стала там постійно проживати лише з 2022 року. ОСОБА_9 жила за вказаною адресою з чоловіком на ім`я ОСОБА_16 , а потім з ними поселився і її син ОСОБА_6 . З часом ОСОБА_16 захворів, тому його діти приїхали і забрали його. ОСОБА_6 неодноразово бив ОСОБА_9 і вона прибігала до неї. У квітні 2023 року зранку побачила, що до садиби ОСОБА_9 приїхала поліція та бачила, що прийшла староста села. Бачила, як виносили труп ОСОБА_9 .

Крім того, вищезазначені показання свідків, повністю узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000223, зареєстрованого 09.04.2023 за заявою ОСОБА_11 (т.1 а.к.п.120-124);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 09.04.2023, яким зафіксоване прийняття старшим слідчим СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградські області ОСОБА_21 усної заяви від ОСОБА_22 (т.1 а.к.п.122);

- протоколом огляду місця події від 09.04.2023 з фототаблицею до нього, яким відображено хід та результати огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 де виявлено труп ОСОБА_9 (т.1 а.к.п.125-145);

- протоколом огляду трупа від 09.04.2023, з фототаблицею до нього, яким зафіксовано хід та результати огляду трупа ОСОБА_9 , проведеного у приміщенні моргу КНП «Благовіщенська міська лікарня» (т.1 а.к.п.151-158);

- експертною довідкою № 12 від 10.04.2023, відповідно до якої на тілі ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (справа з 3 по 9, зліва з 5 по 7), забійної рани лівої щоки, множинних синців обличчя, тулуба, верхніх кінцівок. Смерть ОСОБА_9 настала від плевропульмонального (травматичного) шоку, внаслідок закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (т.1 а.к.п.174);

- висновком судово-медичної експертизи № 12 від 21.04.2023, згідно якого на тілі ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (справа з 3 по 9, зліва з 5 по 7) та пошкодженням парієнтальної плеври, забійної рани лівої щоки, множинних синців обличчя, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 у вигляді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (справа з 3 по 9, зліва з 5 по 7) та пошкодженням парієнтальної плеври, утворились від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Тілесні ушкодження могли утворитись як від ударів кулаками рук, так і взутими ногами зі значною силою ударів. Тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні з положення стоячи або шляхом само спричинення (т.1 а.к.п.175- 179);

- висновком експерта № 1226 від 13.04.2023 відповідно до якого у крові трупа ОСОБА_9 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти (т.1 а.к.п.183);

- висновком судово-медичної експертизи № 12-1 від 21.06.2023, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала 08.04.2023. Смерть ОСОБА_9 могла наступити як відразу після отримання тілесних ушкоджень у виді закритої тупої травми грудної клітки з множинними переломами ребер (справа з 3 по 9, зліва з 5 по 7) та пошкодженням парієнтальної плеври, так і через деякий невеликий проміжок часу після їх отримання (т.1 а.к.п.238-239).

З урахуванням положень ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги і враховуючи досліджені судом першої інстанції докази, вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 ,за що його засуджено судом першої інстанції, а кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 121 КК України правильною.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до положень ст. 65 КК України, належним чином врахував, як тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, так і відсутність обставин, які пом`якшують покарання, а тому правильно вказав на те, що обвинуваченийвчинив тяжкий злочин, але як особа за місцем проживання характеризується негативно, як такий, що зловживає спиртним і постійно знущається з матері, є учасником бойових дій та проходячи військову службу, отримав мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове черепно-мозкове поранення, забій головного мозку, гемарагічний забій правої лобної частки, пневмоцефалію, перелом правої лобної кістки, перелом нижньої щелепи справа. З часу поранення знаходився на лікуванні. 13.09.2022 самовільно залишив межі лікарні, виписаний за порушення лікарняного режиму.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення ним кримінального правопорушення як особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України, належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а тому за вказаних вище фактичних обставин справи повністю погоджується з висновком суду першої інстанції з приводу того, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в місцях позбавлення волі, і що достатнім буде призначення йому покарання, передбаченого в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

На думку колегії суддів, призначений обвинуваченому районним судом такий вид та термін покарання є виваженим і відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, а також буде необхідним і достатнім для його виправлення, та слугуватиме попередженню вчинення ним нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що до спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 можливо булапричетна інша невстановлена особа, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з показань самого обвинуваченого, а також із показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є сусідами обвинуваченого та його покійної матері,ніхто з них не вказував на те, що в той день на місці скоєння злочину, крім обвинуваченого, вони бачили ще будь-яку іншу особу.

Також, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_6 на те, що його мати зловживала спиртними напоями та часто падала і могла сама при падінні спричинити собі тілесні ушкодження, від яких настала її смерть, оскільки вказане спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 12 від 21.04.2023, відповідно до якого тілесні ушкодження, від яких настала смерть потерпілої, могли утворитись як від ударів кулаками рук, так і взутими ногами зі значною силою ударів, однак такі тілесні ушкодження не могли утворитись при падінні з положення стоячи або шляхом само спричинення (т.1 а.к.п.175-179), а також висновком експерта № 1226 від 13.04.2023, згідно до якого у крові трупа ОСОБА_9 не виявлені метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти тобто на час смерті потерпілої, вона не була у стані алкогольного сп`яніння (т.1 а.к.п.183).

Що стосується апеляційних доводів обвинуваченого з приводу, того що протягом судового розгляду він неоднарозово висловлював повну недовіру своєму захиснику, яка в останньому судовому засіданні, під час оголошення вироку, була відсутня в залі суду, що є грубим порушенням вимог КПК України, то вони також не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Отже, як вбачається з звукозапису судового засідання, обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні 30.04.2024 заявив клопотання про відмову від захисника-адвоката ОСОБА_23 , оскільки під час розгляду справи у них виникли розбіжності щодо позиції його захисту.

Судом була прийнята відмова від захисника ОСОБА_23 у її присутності, а на питання головуючого щодо заміни обвинуваченому захисника на іншого, останній повідомив, що він взагалі не потребує послуг адвоката. Після цього, суд, з`ясувавши думку учасників процесу про те, що участь захисника в даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст. 52 КПК України, не є обов`язковою, продовжив розгляд справи без участі захисника, а тому посилання обвинуваченого про порушення його права на захист є безпідставними.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів не встановила істотних порушень кримінально - процесуального закону під час проведення досудового та судового слідства, які б могли призвести до прийняття судом першої інстанції незаконного рішення.

За таких обставин, апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, а тому вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 01.05.2024стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 121 КК України залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2