Справа № 489/7575/24
Провадження № 1-кп/489/958/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Вирок

іменем України

07 жовтня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0001113 від 23.08.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, працюючого чистильником металу на МБТЗ, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до обвинувального акту у період з 20.00 год. 22.08.2024 до 08.00 год. 23.08.2024, відповідно до розстановки сил та засобів роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, екіпаж № 302, до якого входили поліцейські вказаного Управління старший сержант поліції ОСОБА_6 та рядовий поліції ОСОБА_7 , які перебували у складі автомобільного патруля «Корвет - 302» у поліцейському однострої під час несення служби, забезпечував публічну безпеку та громадський порядок в Інгульському районі міста Миколаєва.

Під час виконання вищевказаними працівниками поліції службових обов`язків, 22.08.2024 о 23:03 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали виклик на службовий планшет щодо вчинення домашнього насильства за адресою: АДРЕСА_2 , за повідомленням ОСОБА_8 .

Продовжуючи виконувати свої службові обов`язки, близько 23.10 год. вищевказані поліцейські прибули до під`їзду АДРЕСА_3 , де в той час перебували заявник ОСОБА_8 та її співмешканець ОСОБА_3 , який висловлювався нецензурною лайкою. При цьому, ОСОБА_8 повідомила працівникам поліції, що співмешканець ОСОБА_3 вчиняє відносно неї за місцем їх спільного проживання по АДРЕСА_2 домашнє насильство.

З метою недопущення повторного скоєння домашнього насильства, правоохоронці, діючи відповідно до ст. 25 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», почали складати адміністративний протокол та тимчасово заборонений припис відносно ОСОБА_3 . В процесі складання термінового забороненого припису ОСОБА_3 у супроводі працівників поліції піднявся до квартири АДРЕСА_4 , щоб забрати особисті речі та документи.

23.08.2024 близько 00:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи той факт, що відносно нього складено терміновий заборонний припис, пов`язаний із зобов`язанням залишити місце проживання постраждалої особи, почав поводити себе зухвало, зневажливо ставитися до працівників поліції, безпідставно нецензурно висловлюватися на їхню адресу, відмовився залишити приміщення вищевказаної квартири, а також ставити підпис та терміновому заборонному приписі.

Перебуваючи у вищевказаний час за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції у форменому одязі, який перебуває при виконанні службових обов`язків, діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, з мотивів неповаги до авторитету правоохоронних органів, на вимогу припинити протиправні дії, наніс не менш ніж дві ударних дії правою рукою в область обличчя та потилиці працівника правоохоронного органу - поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді забою лівої нижньої ділянки ока з переходом на ліву виличну ділянку, на фоні якого мається синець, який займає нижню повіку, з переходом на ліву виличну ділянку, забою потиличної ділянки волосистої частини голови справа, на фоні якого мається садно дугоподібної форми, струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

07.10.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 345 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений, у виді чотирьох років обмеження волі та відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся, працює та має на утриманні неповнолітню дитину, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий надав письмову згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та відсутність претензій до обвинуваченого.

Прокурор, обвинувачений та його захисник в судовому засіданні підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання. При цьому обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому кримінальному правопорушенні, зазначив про своє щире каяття та запевнив суд про неприпустимість вчинення кримінальних правопорушень в майбутньому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 07.10.2024 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, головним чином враховує особу обвинуваченого, який хоч і вважається раніше не судимим, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ряд кримінальних правопорушень, пов`язаних із заподіянням тілесних ушкоджень, за які звільнявся від відбування покарання з випробуванням, працює, має на утриманні неповнолітню дитину, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, перебуває на обліку як особа, схильна до вчинення домашнього насильства, тому зазначені обставини вказують на доцільність встановлення трирічного іспитового строку для його виправлення.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні відсутні витрати на залучення експертів.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, тому останній підлягає звільненню з-під варти на підставі ч. 1 ст. 377 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 07.10.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі на строк чотири роки.

На підставі статей 75, 76 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 07.10.2024.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час попереднього ув`язнення з 23.08.2024 до 07.10.2024 включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 377 КПК України, у зв`язку зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням - звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно після проголошення вироку.

Речовий доказ: оптичний носій з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування).

Обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Миколаєва з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1