Справа № 211/6030/24
Провадження № 1-кс/211/1880/24
У Х В А Л А

іменем України

28 жовтня 2024 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника адвоката ОСОБА_5 в режимі відеоконференції, розглядаючи в місті Кривому Розі скаргу представника скаржника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , які полягають у відмові у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

до слідчого судді Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представника скаржника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , які полягають у відмові у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 , просив суд, скасувати постанову ст. слідчого СВ ВП №1 ГУ НП у Дніпропетровській обл ОСОБА_7 від 17.10.2024 р. у кримінальному провадженні 0001065 від 01.09.2024, про повну відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_8 , як необґрунтовану та зобов`язати слідчого СВ ВП №1 ГУ НП у Дніпропетровській області у триденний строк з дня отримання копії повного тексту даної ухвали, розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_8 , та винести за результатами його розгляду обґрунтовану постанову.

В обґрунтування скарги зазначено, що у провадженні слідчого відділення ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідувань №0001065 від 01.09.2024 року. За результатами здійснення досудового розслідування по даній справі, слідчим ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, капітаном поліції ОСОБА_9 , було винесено постанову від 17.10.2024 року, про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

ОСОБА_4 , було подано клопотання до ВП Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про проведення слідчих дії в якому, серед іншого, ОСОБА_4 , просив: Долучити до матеріалів кримінального провадження флеш-носій аудіозаписом, Провести інсценування злочину; Допитати в якості потерпілого у судовому засіданні через намір покинути країну; Погодити підозру з прокурором і повідомити про підозру учасникам події; Проте, у вказаній постанові про відмову у задоволенні клопотання, слідчий відмовив у задоволенні клопотання, пославшись на те, що флеш-носій із аудіозаписом не є оригіналом документа, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що зазначений аудіозапис міг піддаватись зміні та/або будь-якому іншому втручанню з метою спотворення інформації, тощо, враховуючи що. Із вказаним вище посиланням слідчого, скаржник, ОСОБА_4 , категорично не погоджується з огляду на те, що матеріальний носій лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки тоді, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис, аудіозапис) може існувати на різних носіях. Усі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Вважає, що флеш-носії необхідно долучити до матеріалів провадження. Флеш-носії з відеозаписами, аудіо записами має вагоме значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу. Скаржник вважає, що слідчий безпідставно не долучає до матеріалів справи оригінали технічних носії, які будуть сприяти повному та всебічному досудовому розслідуванню кримінального провадженню. Крім цього, ОСОБА_4 , просив у клопотанні про проведення слідчих дій провести інсценування злочину, здійснити допит потерпілого. Фактично, у своєму клопотанні просив слідчого вчинити цілий ряд слідчих дій і тоді як ряд пунктів його клопотання це клопотання про повідомлення конкретним особам про підозру, інші пункти це клопотання про вчинення дій, вчинення яких можливе лише після повідомлення особі про підозру, так і за іншими пунктами клопотання - про вчинення дій, вчинення яких не пов`язано з такою процесуальною дією, зокрема: допиту потерпілих, приєднання до справи матеріалів тощо. Слідчий же, вказавши, що на даний час про підозру жодній особі не повідомлено, визнав за безпідставні всі пункти клопотання заявника, жодним чином не проаналізував, не вказав причину відмови у задоволенні клопотання такого, як допит потерпілого, пославшись лиш на те, що залишення країни потерпілим не є вагомою підставою для неявки до суду під час судового розгляду справи. ОСОБА_4 , вважає вищевказану постанову про відмову у задоволенні клопотання - незаконною у зв`язку з тим, що слідчим СВ ВП №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, належним чином таку постанову обґрунтовано не було. Фактично, під час досудового розслідування такого кримінального провадження слідчим не проведено повного переліку слідчих дій для встановлення істини у справі та не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів та забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, а тому висновок про відмову в задоволенні клопотання є необґрунтованим, просить його скасувати.

23.10.2024 року слідчим СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 надано письмові пояснення щодо скарги, згідно яких 14.10.2024 року до канцелярії СВ відділення поліції №1 КРУІЇ ГУНП в Дніпропетровській області за вх. №СВ-1036 від потерпілого ОСОБА_4 надійшло клопотання, яке отримано слідчим на виконання 15.10.2024. Відповідно до вказаного клопотання потерпілим ініційовано проведення наступного: 1) Долучити флеш-носій з аудіозаписом; 2) Провести інсценування злочину; 3) Допитати в якості потерпілого у судовому засіданні через намір покинути країну; 4) Погодити підозру з прокурором і повідомити про підозру учасникам події. У задоволенні вказаного клопотання потерпілому ОСОБА_4 було відмовлено з наступних законних підстав.

Відповідно до п. 1 клопотання: статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Статтею 99 КПК України передбачено, що документами є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Потерпілий та/або інший вичерпний перелік осіб, зобов`язаний надати суду оригінал документа. Оригіналом докумена та сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення якому надається таке ж значення, як документу. Враховуючи те, що флет носій із аудіозаписом не є оригіналом документа (тобто фактично аудіозапис здійснений не з-за допомогою флеш-носія, а, можливо, завдяки функціоналу мобільного телефону потерпілого і в такому випадку, для отримані допустимих доказів, необхідно здійснити огляд мобільного телефону, з якої було здійснено аудіозапис, та в подальшому вже відобразити вказаний аудіозапис відповідним чином на матеріальний носій), у органу досудової розслідування є підстави вважати, що зазначений аудіозапис міг піддаватись зміні та/або будь-якому іншому втручанні з метою спотворення інформації тощо, враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

У своїй скарзі представник потерпілого не має жодного посилання на норму закону щодо законного та допустимого долученння наданого флеш-носія, а лише наводить суду свої міркування щодо існувань електронного документа у просторі та відсутності прив`язки до конкретного матеріального носія. Однак, враховуючи вказане вище, допустимим доказом можливо визнати лише оригінал документа, або відображену копію документа, отриману у передбаченому КПК спосіб.

Відповідно до п. 2 клопотання: ч. 2 ст. 40 КПК України передбачеь вичерпний перелік повноважень слідчого органу досудового розслідування. Відтак, п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України зазначено, що слідчий уповноважень проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених КПК України, безальтернативно. Главою 20 КГІ України передбачено слідчі (розшукові) дії та главою 21 Кодексу - негласні слідчі (розшукові) дії, у вичерпному переліку. Жодною слідчою дієї і передбачено проведення інсценування злочину, враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

Окрім того проведення інсценування злочину є прямим примусом до вчинення особою певного протиправного діяння, за яке передбачене відповідне покаранні згідно із законом. Тобто жодна особа не вправі на законних підставах зобов`язати іншу особу вчинити будь-яке протиправне діяння.

Відповідно до п. З клопотання: ч. 1 ст. 225 КПК України передбачені що у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я особи, її тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити її допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такої особи в судовому засіданні.

Аргументуючи наявність обставини, що може унеможливити допит в суді, потерпілий у своєму клопотанні посилається на виїзд за кордон на заробітки. Однак документів, які б вказували на неможливість повернення до країни (переїзд на постійне проживання, офіційне працевлаштування, тощо) не надано, враховуючи що, орган досудового розслідування не вважає залишення країни вагомою підставою для неявки до суду під час судового розгляду справи. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю потерпілого, а також інших учасників, визначених у вказаній частині статті, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

Відповідно до п. 4 клопотання: статтею 276 КПК України передбачено вичерпний перелік випадків, при яких здійснюється повідомлення про підозру. Так, жодну особу не було затримано на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, не обрано до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів, наявність доказів у справі не є достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

Окрім того клопотання до слідчого було заявлено одноосібно лише потерпілим ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 в якості захисника до матеріалів кримінального провадження не залучався, відповідні документи на залучення його в якості захисника заявлені не були. Крім того представник потерпілого у своїй скарзі наводить суду лише власні міркування щодо необхідності вчинення слідчим певних дій, а зазначені представником правові обґрунтування є загальними нормами, які не зобов`язують слідчого до проведення зазначених дій. У скарзі представника потерпілого відсутні прямі посилання на норму закону, керуючись положеннями якої слідчий зобов`язаний вчинити зазначені у клопотанні дії. Крім того, заявлена до суду скарга є черговою та потерпілий ОСОБА_4 систематично заявляє слідчому заяви/клопотання, які підлягають детальному розгляду та прийняття відповідного рішення слідчим, та таким чином відволікають слідчого від проведення конкретних слідчих (розшукових) дій тощо.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_5 наполягав на задоволенні скарги, пояснив по змісту скарги.

Скаржник ОСОБА_4 в судовому засіданні, скаргу підтримав, просив задовольнити, пояснив, що йому було здійснено дзвінок, з погрозою вбивства, частину розмови він записав, передав слідчому, слідчий відмовив, так як скаржник міг його підробити, на записі чути, що було кілька осіб, голоси ОСОБА_11 та ОСОБА_12 він впевнений.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_10 заперечував проти задоволення скарги, надав пояснення відповідно письмових пояснень.

Ознайомившись із наданими до суду матеріалами скарги та кримінального провадження, вислухавши сторони, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, 14.10.2024 року до СВ відділення поліції №1 КРУІЇ ГУНП в Дніпропетровській області за вх. №СВ-1036 від потерпілого ОСОБА_4 надійшло клопотання, яке отримано слідчим на виконання 15.10.2024. Відповідно до вказаного клопотання потерпілим ініційовано проведення наступного: 1) Долучити флеш-носій з аудіозаписом; 2) Провести інсценування злочину; 3) Допитати в якості потерпілого у судовому засіданні через намір покинути країну; 4) Погодити підозру з прокурором і повідомити про підозру учасникам події. У задоволенні вказаного клопотання потерпілому ОСОБА_4 було відмовлено постановою слідчого від 17.10.2024 року.

Скаржник не погоджується з постановою слідчого від 17.10.2024 року, та просить скасувати.

Підставами відмови ОСОБА_4 в задоволенні клопотання стало наступне.

Відповідно до п. 1 клопотання: статтею 84 КПК України передбачено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Статтею 99 КПК України передбачено, що документами є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Потерпілий та/або інший вичерпний перелік осіб, зобов`язаний надати суду оригінал документа. Оригіналом докумена та сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення якому надається таке ж значення, як документу. Враховуючи те, що флет носій із аудіозаписом не є оригіналом документа (тобто фактично аудіозапис здійснений не з-за допомогою флеш-носія, а, можливо, завдяки функціоналу мобільного телефону потерпілого і в такому випадку, для отримані допустимих доказів, необхідно здійснити огляд мобільного телефону, з якої було здійснено аудіозапис, та в подальшому вже відобразити вказаний аудіозапис відповідним чином на матеріальний носій), у органу досудової розслідування є підстави вважати, що зазначений аудіозапис міг піддаватись зміні та/або будь-якому іншому втручанні з метою спотворення інформації тощо, враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

У своїй скарзі представник потерпілого не має жодного посилання на норму закону щодо законного та допустимого долученння наданого флеш-носія, а лише наводить суду свої міркування щодо існувань електронного документа у просторі та відсутності прив`язки до конкретного матеріального носія. Однак, враховуючи вказане вище, допустимим доказом можливо визнати лише оригінал документа, або відображену копію документа, отриману у передбаченому КПК спосіб.

Відповідно до п. 2 клопотання: ч. 2 ст. 40 КПК України передбачеь вичерпний перелік повноважень слідчого органу досудового розслідування. Відтак, п. 2 ч. 2 ст. 40 КПК України зазначено, що слідчий уповноважень проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених КПК України, безальтернативно. Главою 20 КГІ України передбачено слідчі (розшукові) дії та главою 21 Кодексу - негласні слідчі (розшукові) дії, у вичерпному переліку. Жодною слідчою дієї і передбачено проведення інсценування злочину, враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

Окрім того проведення інсценування злочину є прямим примусом до вчинення особою певного протиправного діяння, за яке передбачене відповідне покаранні згідно із законом. Тобто жодна особа не вправі на законних підставах зобов`язати іншу особу вчинити будь-яке протиправне діяння.

Відповідно до п. З клопотання: ч. 1 ст. 225 КПК України передбачені що у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я особи, її тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити її допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, стосовно якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такої особи в судовому засіданні.

Аргументуючи наявність обставини, що може унеможливити допит в суді, потерпілий у своєму клопотанні посилається на виїзд за кордон на заробітки. Однак документів, які б вказували на неможливість повернення до країни (переїзд на постійне проживання, офіційне працевлаштування, тощо) не надано, враховуючи що, орган досудового розслідування не вважає залишення країни вагомою підставою для неявки до суду під час судового розгляду справи. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю потерпілого, а також інших учасників, визначених у вказаній частині статті, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

Відповідно до п. 4 клопотання: статтею 276 КПК України передбачено вичерпний перелік випадків, при яких здійснюється повідомлення про підозру. Так, жодну особу не було затримано на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, не обрано до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів, наявність доказів у справі не є достатніми для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи що, у задоволенні вказаного пункту клопотання було відмовлено.

Окрім того клопотання до слідчого було заявлено одноосібно лише потерпілим ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 в якості захисника до матеріалів кримінального провадження не залучався, відповідні документи на залучення його в якості захисника заявлені не були. Крім того представник потерпілого у своїй скарзі наводить суду лише власні міркування щодо необхідності вчинення слідчим певних дій, а зазначені представником правові обґрунтування є загальними нормами, які не зобов`язують слідчого до проведення зазначених дій. У скарзі представника потерпілого відсутні прямі посилання на норму закону, керуючись положеннями якої слідчий зобов`язаний вчинити зазначені у клопотанні дії.

Відповідно до вимог ст. ст.7,26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції КПК України.

Так, положеннямистатті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню.

Так на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скаржник просить скасувати постанову ст. слідчого СВ ВП №1 ГУ НП у Дніпропетровській обл ОСОБА_7 від 17.10.2024 р. у кримінальному провадженні 0001065 від 01.09.2024, про повну відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_8 , як необґрунтовану та зобов`язати слідчого СВ ВП №1 ГУ НП у Дніпропетровській області у триденний строк з дня отримання копії повного тексту даної ухвали, розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_8 , та винести за результатами його розгляду обґрунтовану постанову.

Виходячи з вищевказаного, слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого СВ ВП № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 від 17.10.2024 року у кримінальному провадженні 0001065 від 01.09.2024, про повну відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_8 обгрунтована, законна та вмотивована, а тому скасуванню не підлягає. Доказів на підтвердження незаконності постанови скаржником не надано та в судовому засіданні не доведено. Підстави відмови, по кожному пункту клопотання , слідчим згідно закону вмотивовано та прийнято законне рішення.

Більше того, у постанові від 14.02.2023 у справі №405/680/22 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст.7,26,303 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги представника скаржника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на дії слідчого Відділення поліції № 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , які полягають у відмові у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.10.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1