Справа № 128/1283/22
Провадження №11-кп/801/734/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000122, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03.10.2028 за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року задоволено клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 та звільнено обвинувачену ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 03.10.2018 за № 0000122, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України закрито.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, вирішено питання процесуальних витрат та долю речових доказів.

Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що строки давності по кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України на даний час віднесені до кримінальних проступків та нетяжкого злочину, минули, обвинувачена ОСОБА_8 не заперечує проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дає згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України, тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення даних кримінальних правопорушень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 ставиться питання про зміну ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить постановити нову ухвалу якою вказати у резолютивній частині ухвали, що ОСОБА_8 звільнена від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011 № 3207- VІ) на підстав п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності; за ч.4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та за ч. 3 ст. 197-1 КК України (в редакції Закону від 11.01.2007 № 578-V) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу стосовно ОСОБА_8 , дійшов вірного висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, проте не зазначив конкретну норму закону, яка підлягала застосуванню, а саме п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, окремо за кожною статтею обвинувачення. Окрім цього у зв`язку із змінами в законі про кримінальну відповідальність суд не зазначив редакцію відповідного закону.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не з`явились, судом повідомлялись належним чином про час та місце судового засідання, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що ухвала суду першої інстанції є незаконною через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З аналізу зазначеної норми Закону слідує, що тривалість строків давності за кримінальним законодавством є диференційованою та залежить від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому звільнення від кримінальної відповідальності на підставах ст. 49 КК України допускається лише щодо окремого кримінального правопорушення.

Проте, у резолютивній частині ухвали Вінницького районного суду Вінницької області стосовно ОСОБА_8 взагалі не вказано кримінально правова норма Закону, на підставі якої обвинувачену звільнено від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з ухвали Вінницького районного суду Вінницької області, кримінальні правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України, за якими обвинувачується ОСОБА_8 , вчинено нею в період з вересня 2015 по березень 2019 року, тобто з того часу на час постановлення ухвали минуло понад п`ять років.

Санкцією ч. 3 ст. 197-1 КК України, яка діяла на час вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, та підлягає застосуванню відповідно до вимог ст. 4, 5 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років. Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України, яка діяла на час вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, та підлягає застосуванню відповідно до вимог ст. 4, 5 КК України, передбачено покарання у виді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, Вінницький районний суд Вінницької області, постановляючи ухвалу стосовно ОСОБА_8 , дійшов вірного висновку про необхідність звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, проте мав звільняти її від кримінальної відповідальності із застосуванням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, окремо за кожною статтею обвинувачення.

Таке неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (незастосування закону, який підлягав застосуванню) відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407, п. 4 ч. 1 ст. 409, п. 1 ст. 413 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначити у резолютивній частині ухвали про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності:

-за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011 № 3207- VІ) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

-за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності;

-за ч. 3 ст. 197-1 КК України (в редакції Закону від 11.01.2007 № 578-V) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: