Справа № 369/5522/19
Провадження № 1-кп/369/211/24
В И Р О К

іменем України

30.05.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000407 за обвинуваченням

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має неповну вищу освіту, зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає там же по АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком від 11.05.2004 року Апеляційного суду Київської області за п. 6 ч. 2 ст. 115, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна, який звільнився 26.09.2014 року умовно-достроково на невідбуту частину 2 (два) роки 8 (вісім) місяців 2 (два) дні з Менської ВК-91 на підставі ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 18.09.2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

Відповідно до обвинувального акту, складеного 26.04.2019 року слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_15 та затвердженого прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_16 , 23.01.2019 року близько 01.30 ОСОБА_17 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, керуючись єдиним спільним умислом з невстановленими досудовим розслідуванням особами (матеріали щодо яких виділено в окреме провадження), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , знаючи про те, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрали з МАФ майно, яке належить ОСОБА_18 , а саме камеру відеоспостереження марки «Нikvision DS-2CD2T23GO-18» серійний номер С12747766 та камеру відеоспостереження марки «Нikvision DS-2CD2T23GO-18» серійний номер С12747382.

Відповідно до висновку експерта № 987 від 22.03.2019 року ринкова вартість з урахуванням зносу бувшої у використанні камери «Нikvision» моделі DS-2CD2T23GO-18 станом на 20.01.2019 року за одну камеру відеоспостереження складає 3713,85 грн., а за дві камери відеоспостереження складає 7427,70 грн.

Після чого ОСОБА_13 разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_19 матеріального збитку на загальну суму 7427,70 грн.

Обвинувачений ОСОБА_17 суду пояснив, що на початку 2019 року він працював водієм маршрутного автобуса, який курсував між селом Підгірці та містом ОСОБА_20 . В один з днів наглядно знайомий мешканець с. Ходосівка ОСОБА_21 та його брат попросили їх звозити до кіоску, він погодився, біля кіоску чекав їх хвилин 10, потім залишив у місці, де вони вказали. Наступного дня, коли він працював на маршруті, рух його транспортного засобу перекрила автівка з «цивільним» номером та незнайомці почали звинувачувати у крадіжці камер відеоспостереження. Свою причетність до крадіжки ОСОБА_22 заперечував та показав приблизне місце, де проживав ОСОБА_21 та його брат, проте у нього забрали маршрутний автобус, біля райвідділку поліції він простояв днів десять, за ці десять днів ОСОБА_23 телефонував та вимагав від нього 3000 доларів США, а по кінцевому слідчий ОСОБА_24 змусив зізнатися в крадіжці в обмін на те, що ОСОБА_22 повернуть маршрутний автобус, ОСОБА_25 написав ОСОБА_22 смс-повідомлення, де йому потрібно забрати відеокамери і принести їх для вилучення в райвідділ поліції.

У пред`явленому обвинуваченні просив виправдати.

Потерпілий ОСОБА_26 до суду не прибув, кримінальним провадженням та цікавився.

Свідок ОСОБА_27 суду повідомив, що він бачив, коли у присутності ОСОБА_13 оглядались викрадені камери, оскільки робоче місце ОСОБА_28 було в одному кабінеті з слідчим ОСОБА_29 , деталей процесуальної дії не уточнив.

З досліджених судом документів слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 24.01.2019 року за заявою ОСОБА_19 , в якій він повідомив, що 20.01.2019 року близько 01.30 за адресою: АДРЕСА_3 з МАФу на перехресті вулиць Соборної та Володимирської двоє невідомих осіб чоловічої статі викрали камери відеоогляду у кількості двох штук (том 1 а.с. 111, 116-117).

Кіоск (мала архітектурна форма) на перехресті вулиць Соборної та Володимирської в с. Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області був оглянутий слідчим Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 24.01.2019 року з 12 до 12.25. Під час огляду було виявлено, що на верхніх кутах корпусу приміщення з середини виходить дріт (кабель живлення) та наявні сліди від установки предмету круглої форми з отворами під шурупи (дюбеля), дріт у вказаних місцях оголений (том 1 а.с. 118-120).

На скріні екрана з монітору, розміщеного в томі першому на аркуші 121, зафіксований автобус «Тата» з р/н НОМЕР_1 , 22.01.2019 року о 13:30:42. На аркуші 122 в томі першому наявне фото того ж автобуса без прив`язки до часу та місцевості.

МАФ (мала архітектурна форма) була придбана ОСОБА_19 у ФОП ОСОБА_30 12.09.2018 року на підставі договору купівлі-продажу павільйону (том 1 а.с. 124-126) та цей павільйон був розміщений в с. Ходосівка з дозволу органу місцевого самоврядування на підставі рішення виконкому Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (том 1 а.с. 127).

З відео на диску встановити, хто вчиняє крадіжку, кількість людей та той порядок дій, на який вказує слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_31 у протоколі, неможливо за низької якості зображення (том 1 а.с. 129-137).

Відповідно до заяви від 29.01.2019 року ОСОБА_13 добровільно видав слідчому дві камери марки Нikvision з серійними номерами С12747766 та С12747382 (том 1 а.с. 139). Вказані камери були оглянуті в цей же день слідчим ОСОБА_29 (том 1 а.с. 140-147), проте таких дій, як про це вказано в протоколі огляду місця події від 29.01.2019 року, в кабінеті слідчого не відбувалось. 29.01.2019 року камери відеоспостереження були повернуті ОСОБА_19 (том 1 а.с. 149).

30.01.2019 року слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_29 склав рапорт на ім`я в.о. начальника СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області про телефонні розмови та переписку з невідомим ОСОБА_32 29.01.2019 року, який телефонував слідчому на прохання ОСОБА_13 з приводу добровільної передачі йому, ОСОБА_29 , як працівнику поліції, викрадених камер відеоспостереження, які ОСОБА_33 разом з ОСОБА_22 викрали з МАФу в с. Ходосівка. Відповідно до рапорту ОСОБА_33 не може сам привезти камери, а тому надіслав смс з місцем їх находження, який слідчий переслав ОСОБА_13 , а останній віднайшов камери і повернув в райвідділ поліції (том 1 а.с. 153-160).

Вартість викрадених камер відеоспостереження визначена висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 987 від 22.03.2019 року (том 1 а.с. 170-174).

Постановою від 22.03.2019 року прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_34 з кримінального провадження № 0000407 були виділені матеріали щодо невстановлених осіб, відомості за якими були внесені в ЄРДР за № 0001357 (том 1 а.с. 175-176).

20.02.2020 року слідчий Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_35 прийняв рішення про закриття кримінального провадження № 0001357 від 22.03.2019 року на підставі абзацу 14 частини 1 статті 284 КПК України (том 2 а.с. 188), оскільки строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

За результатами судового провадження прокурор вважав доведеним вчинення ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Захисниця наполягала, що всі докази сторони обвинувачення є недопустимими, оскільки вони не були у передбачений процесуальним законом спосіб відкриті захиснику ОСОБА_11 , який здійснював захист ОСОБА_13 під час досудового розслідування, а також просила визнати недопустимими відеозаписи з місця події та з кабінету слідчого, оскільки ці записи взагалі не були відкриті стороні захисту (жодному з адвокатів адвокатського об`єднання «Вишневий і Партери»), а також вважала, що процесуальні документи, складені як слідчим (протоколи огляду) так і прокурором (постанова про виділення матеріалів) з грубим порушенням порядку вчинення таких процесуальних дій, передбачених КПК України.

Отже, суд, допитавши свідка та обвинуваченого, дослідивши документи, створивши сторонам кримінального провадження рівні умови доказування, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись законом та своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, робить висновок, що під час судового провадження прокурором не доведено, що камери відеонагляду з належного ОСОБА_19 . МАФу 23.01.2019 року були викрадені ОСОБА_13 , а також, що цю крадіжку він вчинив за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, як про те вказано в пред`явленому обвинуваченні.

Підстави для визнання доказів недопустимими, як на те вказує сторона захисту, відсутні, оскільки показання свідка, речові докази, документи та висновок експерта не доводять версію інкримінованої події, яка вказана в обвинувальному акті.

Корисливий мотив перебування ОСОБА_13 23.01.2019 року біля МАФу в с. Ходосівка прокурором доведений не був, активні дії ОСОБА_13 , які б свідчили, що він крав, жодним поданим стороною обвинувачення доказом не доведений, в попередня змова ОСОБА_13 з іншими особами або інших осіб з ОСОБА_13 спростована постановою слідчого про закриття кримінального провадження щодо невстановлених осіб.

Позиція сторони обвинувачення не доведена в тій мірі, щоб поза розумним сумнівом було встановлено, що ОСОБА_13 винуватий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

У зв`язку з встановленим за результатами судового провадження ОСОБА_13 підлягає виправданню за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 368 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Речові докази: диски «VIDEX» залишити в матеріалах кримінальної справи; відеокамери марки «Нikvision» з серійними номерами С12747766 та С12747382 у ОСОБА_19 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_36