У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

"29" березня 2024 р. Франківський районний суду м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

у ході судового розгляду обвинувального акта, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 05.09.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Любимівка, Каховського району, Херсонської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця Збройних Сил України за призовом по мобілізації, солдата,-

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 4 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України,

Учасники кримінального провадження:

Сторона обвинувачення -

прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері

ОСОБА_4

Захисник обвинуваченого:

Адвокат ОСОБА_5 ,

Потерпіла сторона:

- ОСОБА_6 ,

Представники потерпілої - адвокати: ОСОБА_7 та ОСОБА_8

-АТКБ «Приватбанк» - представник ОСОБА_9 ,

У С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000777 від 05.09.2023 ОСОБА_3 обвинувачується в тому,що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому, електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

За змістом обвинувального акту солдат ОСОБА_3 в сусупереч вищевказаних вимог, вчинив злочини за наступних обставин.

Так, 07.08.2023 о 19:46, ОСОБА_3 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являвся його співслужбовцем та будучи вірним присязі на вірність Українському народу, 04.08.2023 загинув у ході виконання бойового завдання в районі с. Чернещина, Ізюмського району, Харківської області, заволодів карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , що належала ОСОБА_10 та за допомогою власного мобільного телефону «RMX3581/realme» зареєстрував перший вхід до мобільного додатку «Приват24» із використанням вищезазначеного мобільного номеру та смс-підтвердження, надісланого на нього, тим самим авторизував, у вказаному мобільному телефоні, банківську картку № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , отримавши над нею повний контроль, що призвело до витоку інформації про наявні грошові кошти та їх рух на банківському рахунку, тобто несанкціоновано втрутився в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.

Він же, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, 07.08.2023 в період часу з о 19:49 по 20:31, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, отримавши через мобільний додаток «Приват24» несанкціонований доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , на мобільному телефоні марки «RMX3581/realme», який був з`єднаний з мережею Інтернет, здійснив в мобільному додатку вхід на свій акаунт відкритий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що створений на сайті «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ), підробив документи у електронному виді на переказ грошових коштів, що належали потерпілому, а саме створив електронне платіжне доручення на списання залишку балансу з карткового рахунку ОСОБА_10 та здійснив переказ грошових коштів у сумі 119 634 грн. на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» ID НОМЕР_4 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підробку документів на переказ, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України.

07.08.2023 в період з 19:49 по 20:31, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, попередньо незаконно отримавши та відповідно маючи доступ до банківської картки ОСОБА_10 № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «Приват Банк», сформував платіжне доручення та санкціонував проведення 5 (п`яти) банківських переказів на загальну суму 119 634 грн. з вказаного рахунку на свій акаунт відкритий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що створений на сайті «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954), внаслідок чого вказану суму коштів було списано з рахунку потерпілого ОСОБА_10 та зараховано на ігровий рахунок ОСОБА_3 , тобто таємно викрав грошові кошти потерпілого на загальну суму 119 634 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив крадіжку, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, 07.08.2023 о 20:02, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, будучи обізнаним, що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо заволодівши карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , яка надавала можливість доступу до особистого кабінету у мобільному додатку «Приват24» клієнта банку ОСОБА_10 , за допомогою власного мобільного телефону «RMX3581/realme», повторно несанкціоновано втрутився у роботу мобільного додатку «Приват24», отримавши через нього доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , після чого сформував (відкрив) віртуальну кредитну картку з номером № НОМЕР_5 , на яку в подальшому за допомогою електронного підпису потерпілого, оформив кредит та в подальшому платіжне доручення про здійснення 2 (двох) переказів на загальну суму 34 000 грн. з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди АТ КБ «ПриватБанк» (ЄРДПОУ 14360570) на суму 34 000 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.

Також, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, 07.08.2023 року у період часу з 20:25 по 20:26, діючи з прямим умислом, повторно, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, отримавши через мобільний додаток «Приват24» несанкціонований доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , на мобільному телефоні марки «RMX3581/realme», який був з`єднаний з мережею Інтернет, після чого сформував (відкрив) віртуальну кредитну картку з номером № НОМЕР_5 , на яку в подальшому за допомогою електронного підпису потерпілого, оформив кредит та підробив документи у електронному виді на переказ грошових коштів, а саме створив електронне платіжне доручення на списання залишку балансу з рахунку, здійснивши 2 (два) перекази на загальну суму 34 000 грн. з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підробку документів на переказ, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 КК України.

Він же, 07.08.2023, у період з 20:25 по 20:26, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок активів АТ КБ «ПриватБанк», шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо отримавши через мобільний додаток «Приват24» повний доступ до банківської картки ОСОБА_10 № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», шляхом обману заволодів чужим майном, а саме сформував (відкрив) віртуальну кредитну картку з номером № НОМЕР_5 , на яку в подальшому за допомогою електронного підпису потерпілого, оформив кредит, та в подальшому платіжне доручення про здійснення 2 (двох) переказів на загальну суму 34 000 грн. з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого завдав матеріальної шкоди АТ КБ «ПриватБанк» (ЄРДПОУ 14360570) на вказану.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив шахрайство, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Також ОСОБА_3 08.08.2023 о 02:06, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом на повторне несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, а саме на втручання в роботу електронно-комунікаційної мережі АТ КБ «ПриватБанк» - «Приват24», з корисливих мотивів, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо заволодівши карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , яка надавала можливість доступу до особистого кабінету у мобільному додатку «Приват24» клієнта банку ОСОБА_10 , за допомогою власного мобільного телефону «RMX3581/realme», повторно несанкціоновано втрутився у роботу мобільного додатку «Приват24», отримавши через нього доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , після чого за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , сформував платіжне доручення про здійснення переказу на загальну суму 120 000 грн. з вказаного кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.

Також, ОСОБА_3 , 08.08.2023 о 02:06, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, повторно, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, отримавши через мобільний додаток «Приват24» несанкціонований доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , на мобільному телефоні марки «RMX3581/realme», який був з`єднаний з мережею Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , підробив документи у електронному виді на переказ грошових коштів, а саме створив електронне платіжне доручення на списання залишку балансу з рахунку, здійснив переказ на загальну суму 120 000 грн. з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підробку документів на переказ, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 КК України.

Також, 08.08.2023, о 02:06, ОСОБА_3 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок активів АТ КБ «ПриватБанк», шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо отримавши через мобільний додаток «Приват24» повний доступ до банківської картки ОСОБА_10 № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», шляхом обману заволодів чужим майном, а саме за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , сформував платіжне доручення про здійснення переказу на загальну суму 120 000 грн., з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди АТ КБ «ПриватБанк» (ЄРДПОУ 14360570) на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив шахрайство, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Також, 08.08.2023 о 04:46, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом на повторне несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, а саме на втручання в роботу електронно-комунікаційної мережі АТ КБ «ПриватБанк» - «Приват24», з корисливих мотивів, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо заволодівши карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , яка надавала можливість доступу до особистого кабінету у мобільному додатку «Приват24» клієнта банку ОСОБА_10 , за допомогою власного мобільного телефону «RMX3581/realme», повторно несанкціоновано втрутився у роботу мобільного додатку «Приват24», отримавши через нього доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , після чого за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , на яку в подальшому за допомогою електронного підпису потерпілого, повторно оформив кредит, та в подальшому сформував платіжне доручення про здійснення переказу на суму 156 000 грн. з вказаного кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.

Також, ОСОБА_3 08.08.2023 о 04:46, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, повторно, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, отримавши через мобільний додаток «Приват24» несанкціонований доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , на мобільному телефоні марки «RMX3581/realme», який був з`єднаний з мережею Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , підробив документи у електронному виді на переказ грошових коштів, а саме створив електронне платіжне доручення на списання залишку балансу з рахунку, здійснив переказ на загальну суму 156 000 грн. з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підробку документів на переказ, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 КК України.

Він же, 08.08.2023, о з 04:46, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок активів АТ КБ «ПриватБанк», шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув у ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо отримавши через мобільний додаток «Приват24» повний доступ до банківської картки ОСОБА_10 № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», шляхом обману заволодів чужим майном, а саме за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , сформував платіжне доручення про здійснення переказу на загальну суму 156 000 грн., з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди АТ КБ «ПриватБанк» (ЄРДПОУ 14360570) на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив шахрайство, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018).

Також, 11.08.2023 о 18:43, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом на повторне несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, а саме на втручання в роботу електронно-комунікаційної мережі АТ КБ «ПриватБанк» - «Приват24», з корисливих мотивів, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо заволодівши карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_1 , яка надавала можливість доступу до особистого кабінету у мобільному додатку «Приват24» клієнта банку ОСОБА_10 , за допомогою власного мобільного телефону «RMX3581/realme», повторно несанкціоновано втрутився у роботу мобільного додатку «Приват24», отримавши через нього доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , після чого за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , на яку в подальшому за допомогою електронного підпису потерпілого, повторно оформив кредит, та в подальшому сформував платіжне доручення про здійснення переказу на суму 16 000 грн. з вказаного кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України.

Також, ОСОБА_3 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, повторно, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, отримавши через мобільний додаток «Приват24» несанкціонований доступ до банківської карти № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що належала ОСОБА_10 , на мобільному телефоні марки «RMX3581/realme», який був з`єднаний з мережею Інтернет, за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , підробив документи у електронному виді на переказ грошових коштів, а саме створив електронне платіжне доручення на списання залишку балансу з рахунку, здійснив переказ на загальну суму 16 000 грн. з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підробку документів на переказ, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 200 КК України.

Окрім цього ОСОБА_3 , 11.08.2023, з 18:43, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок активів АТ КБ «ПриватБанк», шляхом незаконних операцій із використанням електронно-обчислювальної техніки, будучи обізнаним що громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув в ході виконання бойового завдання 04.08.2023, попередньо отримавши через мобільний додаток «Приват24» повний доступ до банківської картки ОСОБА_10 № НОМЕР_2 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», шляхом обману заволодів чужим майном, а саме за допомогою мобільного додатку «Приват24» в якому була заздалегідь сформована (відкрита) віртуальна кредитна картка з номером № НОМЕР_5 , сформував платіжне доручення про здійснення переказу на загальну суму 16 000 грн., з вказаного віртуального кредитного рахунку на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повторно санкціонував проведення вказаної банківської операції, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди АТ КБ «ПриватБанк» (ЄРДПОУ 14360570) на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив шахрайство, вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.

Також, ОСОБА_3 , 11.08.2023, у період з 18:43 по 18:45, діючи умисно з метою легалізації коштів, привласнених ним внаслідок вчинення суспільно - небезпечного діяння, яке передувало легалізації та уникнення їх ідентифікації, а саме після того як він 11.08.2023, о 18:43, попередньо авторизувавшись в мобільному додатку «Приват24» як ОСОБА_10 , заволодів шляхом обману грошовими активами АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 16 000 грн., перевівши їх з віртуальної кредитної картки з номером № НОМЕР_5 , на свій ігровий рахунок гравця «Cosmolot» (ТзОВ «СПЕЙСИКС», ідентифікаційний код юридичної особи 43635954) ID НОМЕР_4 , авторизованого на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , одразу здійснив наступне їх перерахування з вищевказаного сайту на свою банківську картку № НОМЕР_6 емітовану АТ КБ «ПриватБанк», таким чином маскуючи незаконність походження 16 000 грн. та отримав можливість розпоряджатися ними, після чого знімав вказані грошові кошти у банкоматах та розраховувався ними за різноманітні послуги.

Таким чином, ОСОБА_3 , розпорядився майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненням фінансової операції, дій, спрямованої на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, джерела його походження, місцезнаходження, вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 209 КК України.

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000777 від 05.09.2023, поступили до Франківського районного суду м. Львова 25 березня 2024 року від прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 та 26.03.2024 року передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Відповідно до ухвали від 26 березня 2024 року підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акта призначено на 29 березня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 314 КПК України.

За матеріалами обвинувального акту та долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обарано та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого, згідно ухвали слідчого судді від 30.01.2024, закінчувався 29.03.2024 року.

Додатково, а саме 28 березня 2024 року, тобто після скерування обвинувального акту до суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , через канцелярію суду, подав клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 ..

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Разом з тим, дане клопотання прокурор ОСОБА_4 подав до суду поза межами процесуальних строків, тобто в супереч вимогам ч. 1 ст. 199 КПК України, відповідно до якої клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути подано не пізніше ніж за пять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Зміст клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України, а його прохальна частина фактичним обставинам, оскільки прокурор просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у той час, коли запобіжний захід було обрано і строк якого не закінчився.

У ході підготовчого судового засідання з розгляду обвинувального акта також встановлено бездіяльність керівництва Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області та Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в частині виконання вимог статей 36 - 36 КПК України у період з 13.10 по 26.10 2023 року у кримінальному провадженні № 00007777 від 05.09. 2023, оскільки у вказаний період, прокурором не здійснювався нагляд за додержанням законів пвд час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва.

У ході підготовчого судового засідання також встановлена бездіяльність органів досудового розслідування та прокурора у кримінальному провадженні № № 00007777 від 05.09. 2023, яка полягає в ігноруванні процесуальних прав потерпілої сторолни, які передбачені ситаттями 55 та 61 КПК України, оскільки слідчий ОСОБА_11 отримавши від потерпілогї сторони - АТ КБ « Приватбанк» позовну заяву до матеріалів кримінального провадження її не долучив, та не визнав цивільеними позивачами як ОСОБА_6 , так і АТ КБ « Приватбанк», хоч такі і заявляли відповідні клопотання.

В ході вирішення питань, передбачених статями 314 - 316 КПК України, і, зокрема вивченням змісту обвинувального акта встановлено, що його зміст не відповідає вимогам процессуального закону, а саме в частині зазначення прізвища слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 00007777 від 05.09. 2023, оскільки в обвинувальному акті зазначено два прізвища слідчих та 11 (одинадцять) прізвищ прокурорів, з поміткою, - який здійснював нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процессуального керівництва.

При цьому суд звертає увагу прокурора ОСОБА_4 , що вказаним змістом обвинувального акта він, прокурор, вводить суд в оману, оскільки не зазначає прокурорів Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області, котрі були призначені та виконували процесуальні повноваження у вказаному кримінальномцу провадженні до 13 . 10 2023 року. Крім того, суд звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 37 КПК України, пррокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та пятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті, а такипх випадків судом не встановлено Отже, дії слідчогог і прокурора щодо внесення в обвинувальний акт ще десять прокуропрів, крім того, котрий підписав і затвердив обвинувальний акт, суперечить не тільки заекону але й логіці.

У ході підготовчого суджовому засідання прокурором - публічним обвинувачем у кримінальному провадженні також підтримано подане ним клопотання про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, яке прокурор уточнив і просив продовжити замість обрнати та яке мотивує тим, що строк запобіжного заходу, котрий був обраний слідчим суддею відповідно до ухвали від 30 січня 2024 року, збігає 29 березня 2024 року.

Разом з тим, стверджує прокурор, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, тобто підстави які враховувалися слідчим суддею при обранні запобіжного заходу на даний час не зменшилися.

Просить суд врахувати, що вказане клопотання подано ним з урахуванням положень ч. 5 ст. 9 КПК України, відповідно до якої, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Звертаючись до суду із клопотанням, прокурор вважає, що ОСОБА_3 в умовах воєнного стану може змінити місце свого проживання, у тому числі й шляхом виїзду за кордон, або на тимчасово непідконтрольну територію України, зокрема окуповану російською федерацією територію.

На обґрунтованість вказаного ризику, як на думку прокурора, ОСОБА_3 не одружений, ніде не працює, у нього відсутній постійний заробіток, що знову ж таки, вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків та факторів соціального стримування, а відтак, останній може безперешкодно покинути своє місце проживання та ухилитися таким чином від суду.

Як зазначає далі прокурор, обґрунтована підозра підтверджується наведеними ним доказами матеріалів кримінального провадження, з яких частина уже враховувалася слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) діб, знову ж таки, покликаючись на те, що мета і підстави для застосування саме такого запобіжного заходу обвинуваченому й надалі залишаються актуальними.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_3 щодо клопотання прокурора висловив свої заперечення, просив не обмежувати його свободу та врахувати стан здоровя , ктрий на його, підсудного, думку, є незадовільний.

Захисник підсудного - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив, просив суд врахувати, що ОСОБА_3 не має наміру переховуватися, а тому на його, захисника, думку, до ОСОБА_3 можна застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Розглянувши зміст матеріалів обвинувального акта та клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали надані прокурором на підтвердження обгрунтованої підозри, суд приходить до переконання, що клопотання пкурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000777 від 05.09.2023 року внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190, яке у подальшому кваліфікувалося також за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України.

20 березня 2024 року, складено та затверджено обвинувальний акт, який є предметом розгляду в данному підготовчому судовому засіданні.

ОСОБА_3 органом досудового розслідування та прокурором - публічним обвинувачем інкримінується те, що він, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 4 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра», передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати стороннього, об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_3 інкримінованих дій підтверджується матеріалами кримінального провадження, на які прокурор покликається у клопотанні.

З огляду на встановлені судом обставини, наведене здатне переконати стороннього неупередженого спостерігача у наявності підстав обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечних дій, які йому інкриміновані органом досудового розслідування та прокурором - публічним обвинувачем.

Відтак, суд приходить до переконання, що на даному етапі кримінального переслідування ОСОБА_3 , прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри вчинення дій, що мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч . 4 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України.

Також на думку суду, прокурором обґрунтовано наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5, ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватись від суду; незаконно впливати на учасників кримінального провадження у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

За наведених обставин, зважаючи, що кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_3 за ч . 4 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361, ч. 2 ст. 361 КК України, у своїй більшості та згідно положень ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів і передбачають можливість застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а обвинувачений ОСОБА_3 на території Львівської області постійного місця проживання не має, є уродженцем та мешканцем Херсонської області де частина території перебуває під окупацією росії, у суду є обґрунтовані підстави вважати, що існує відповідний ризик його переховування від суду.

З урахуванням наведеного та за відсутності будь-яких медичних щзастережень, суд вважає, що підстав для обрання ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не встановлено.

Суд також переконаний, що відсутні підстави для застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зважаючи на те, що ОСОБА_3 зареєстрований на тій частині території Херсонської області, частина якої є тимчасово окупованою, постійного місця проживання у м. Львові не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий судя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи особу обвинуваченого та встановлені в судовому засіданні обставини, зважаючи, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підсудним покладених на нього обов`язків і водночас не бути завідомо непосильним для останнього, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд приходить до переконання, що розмір застави, який був визначений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді 148 (сто сорока восьми) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 397 232 (триста дев`яносто сім тисяч двісті тридцять дві) гривні 00 коп., є достатнім і спів розмірним у даному кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, суд враховує майновий стан обвинуваченого, у тому числі й з урахуванням доводів сторони захисту.

З урахуванням прийнятого судом рішення щодо визначення застави, враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити передбачені ст.194 КПК України обов`язки для ОСОБА_3 , у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеної цією ухвалою застави.

Щодо питання призначення обвинувального акта до судового розгляду, суд, з урахуванням його недоліків, вважає, що такий, може бути предметом судовогог розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177-178, 183, 193-194, 199, 314 -316, 331, 333, 369, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000777 від 05.09. 2024 щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 4 ст. 185, частинами 3 та 4 ст. 190, частинами 1 та 2 ст. 200, ч. 1 ст. 209, частинами 1 та 2 ст. 361 КК України,з урахуванням завантаженості головуючого на 10 год. 30 хв. 16 квітня 2024 р.

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного розміру застави обвинуваченому ОСОБА_3 - задоволити частково.

Продовжити обраний відповідно до ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів із визначенням застави, тобто до 27 травня 2024, включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в сумі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 258 240 (двісті пятдесят вісім двісті сорок) ) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, IBAN:UA0000757, , одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за викликом прокурора чи суду за першою вимогою, в тому числі у разі виклику за допомогою телефонного зв`язку;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом відповідно до даної ужвали у разі внесення застави, з дня її внесення.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Державної казначейської служби України, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ ЛУВП №19.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ ЛУВП №19 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити керівника прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, а також Франківський районний суд м. Львова у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підсудний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підсудний ОСОБА_3 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, а також якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Визнати бездіяльність слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_11 та прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій оборонній сфері ОСОБА_4 в частині забезпечення процесуальних прав потерпілій стороні у кримінальному провадженні №00007777 від 05.09. 2023, що передбачені статтями 55, 61 КПК України.

Визнати бездіяльність керівництва Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області та Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері в частині виконання вимог статей 36 та 37 КПК України у період з 13.10. по 26.10 2023 у кримінальному провадженні №00007777 від 05.09. 2023.

Визнати факт порушення прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 щодо виконання вимог ст.. 289 та 291 КПК України у кримінальному провадженні №00007777 від 05.09. 2023.

Копію ухвали скерувати керівництву Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області та Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері для відповідного реагування та усунення встановлених недоліків досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено об 08 год. 30 хв. 04 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення її повного тексту, виключно в частині продовження запобіжного заходу. .

Копію ухвали учасники кримінального провадження можуть отримати в секретаря судового засідання.

Суддя ОСОБА_1