печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002248 від 01.12.2023, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2024 у справі № 757/10570/24-к в рамках кримінального провадження № 0002248 від 01.12.2023.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження та користування наступним майном :

- земельна ділянка, площею 0,0426 га, кадастровий номер :01:004:5058, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,0214 га, кадастровий номер :01:004:5059, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,0213 га, кадастровий номер :01:004:5060, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,0222 га, кадастровий номер :01:004:5061, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,0214 га, кадастровий номер :01:004:5062, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- зблокований житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення, загальна площа (кв.м): 591.2, Житлова площа (кв.м):230.3, Опис: Житловий будинок - А, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:5056, номер запису про право власності: 45421966, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 080, який належить ОСОБА_4 ;

- зблокований житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення, загальна площа (кв.м):590 кв.м., житлова площа (кв.м):229.8, Опис: житловий будинок - А, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:5052, номер запису про право власності: 45422209, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 080, яка належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,0334 га, кадастровий номер :01:004:5052, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,0227 га, кадастровий номер :01:004:5056, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- зблокований житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями громадського призначення, загальною площею 408,8 кв.м., готовністю 70% (сімдесят відсотків), розташований за адресою: адресою: АДРЕСА_3 , який знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :01:004:5067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080, який належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,044га, кадастровий номер :01:004:5067, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить ОСОБА_4 ;

- земельна ділянка, площею 0,0216 га, кадастровий номер :01:004:5068, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка належить ОСОБА_4 .

Зазначає, що прокурором не обґрунтовано, а слідчим суддею при накладенні арешту не досліджено потребу в арешті майна, зокрема його відповідність критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а саме що майно було об`єктом кримінально протиправних дій, набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що накладення арешту на даний об`єкт нерухомого майна, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи зазначеної особи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 , до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій його вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор до початку судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні клопотання так як підстави, які слугували для накладення арешту не відпали, арешт накладено обґрунтовано.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, які до нього долучено, вислухавши пояснення учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002248 від 01.12.2023за ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2024 у справі № 757/10570/24-к накладено арешт на вказані об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_4 , у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що слідчим 04.03.2024 об`єкти нерухомого майна, що належать на праві власності ОСОБА_4 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, як предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2024 задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки об`єкти нерухомого майна відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що достатніх доказів в його обґрунтування не надано, оскільки сторона заявника при зверненні до суду не довела обставин, на які посилається у своєму клопотанні, адже долучені документи, які в своїй сукупності не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування.

Доводи особи, яка звернулась із клопотання щодо того, що ОСОБА_4 набула у власність дані об`єкти нерухомого майна законно та не відповідають ст. 98 КПК України, а саме що майно було об`єктом кримінально протиправних дій, набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, слідчим суддею не можуть бути прийняті на даному етапі кримінального провадження, оскільки досудове розслідування триває, перевіряється факт належності майна до предмету злочину, його імовірного одержання внаслідок вчинення злочину, орган досудового розслідування встановлює законність походження зазначеного майна.

Стосовно доводів заявника щодо того, що даний захід забезпечення кримінального провадження є надмірно обтяжливим, слідчий суддя враховує встановлене судовим розглядом забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна та, відповідно, існування пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, зокрема найменш обтяжливим заходом забезпечення кримінального провадження, таким як арешт майна із забороною відчуження, розпорядження та користування і метою, яку на даній стадії кримінального провадження орган досудового розслідування прагне досягти.

Зважаючи на викладене, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини того, що досудове розслідування триває, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпала, а заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, приходжу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 106, 92, 98, 167, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0002248 від 01.12.2023 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5