Справа № 215/3899/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2024 року слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000549 від 14.06.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козачі Лагері, Цюрупінського району, Херсонської області, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, інваліда 3 групи, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:

15 червня 2024 року до слідчого судді надійшли матеріали вказаного клопотання, в якому слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 оскільки останній обгрунтовано підозрюється у тому, що 14 червня 2024 року приблизно о 07 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись по вулиці Універсальна в Тернівському районі м. Кривого Рогу побачив раніше знайомого йому сусіда ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сумісно зі своїм малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходився у власному автомобілі марки «Opel Astra», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, що рухався дорогою, у бік останнього.

Так, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, за допомогою заздалегідь приготовлених засобів, а саме: пляшки з речовиною червоного кольору із надписом «бензин», запальнички та невстановленого слідством предмету, який зовні схожий на металеву підкову, прив`язану до рушника, почав вчиняти активні хуліганські дії.

Будучи на незначній відстані від вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, направленим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, ставлячись зневажливо до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи реальну небезпеку загрози спричинення своїми умисними діями шкоди здоров`ю ОСОБА_8 та малолітньому ОСОБА_9 , діючи з особливою зухвалістю, кинув на дорогу пляшку із рідиною та надписом «бензин», яка частково зачепила автомобіль ОСОБА_8 та слідом за цим кинув запальничку, розраховуючи таким чином зупинити автомобіль, що йому і вдалось.

Не зупиняючись на досягнутому та продовжуючи грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю ОСОБА_5 взяв до рук невстановлений слідством предмет, який зовні схожий на металеву підкову, прив`язану до рушника, підбіг до автомобілю та наніс вказаним предметом не менше 3 ударів по правій стороні бокового скла, де у цей час на пасажирському сидінні сидів малолітній ОСОБА_9 , в результаті чого наскрізь пошкодив лобове скло.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушив на тривалий час спокій громадян, які знаходились по вул. Універсальна в Тернівському районі м. Кривого Рогу, пошкодив автомобіль марки «Opel Astra», 2000 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , синього кольору, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив спокій малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на момент здійснення вищезазначений дій перебували у автомобілі та поруч із ним.

Після здійснення хуліганських дій із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті, намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення та втік, проте був затриманий потерпілим ОСОБА_8 та переданий співробітникам поліції.

Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України було затримано 14.06.2024.

Прокурор в судовому засіданні обставини викладені в клопотанні підтримав, просить клопотання задовольнити, вказує на наявність ризиків, передбачених ст.177 п.1,3,4 КПК України, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину та усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статі, а саме позбавлення волі на строк до семи років, і бажаючи його уникнути, останній може почати переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_2 не придатний до військової служби з виключенням з обліку, що свідчить про те, що останній може вільно покинути межі України. Свідки та потерпілий є сусідами підозрюваного, особисто знайомі з підозрюваним, а також враховуючи те що ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні злочину проти громадського порядку та моралі, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, вказане дає можливість ОСОБА_5 негативно впливати на свідків та на їх покази в подальшому.

Крім того, свідком у кримінальному проваджені є малолітня особа, яка у наслідок хуліганських дій ОСОБА_5 перебуває у стресовому стані та боїться повторних дій з боку сусіда.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорює обґрунтованість підозри, вказує, що дійсно підковою побив лобове скло в автомобілі працівника поліції, оскільки потерпілий «кришує» в районі незаконний обіг наркотичних засобів, тому він буде з цим боротися. Щодо запобіжного заходу, то залишає вирішення даного питання на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання та вказує на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Слідчий суддя заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, перевіривши надані матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Також п.1 ч.1 ст.178 КПК України зобов`язує оцінити вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя має встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатньо для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно повідомлення про підозру від 14.06.2024, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Згідно матеріалів доданих до клопотання, тілесних ушкоджень не було спричинено потерпілому та іншим особам, відсутні докази того, що підкова є предметом , спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, що ставить під сумнів кваліфікацію дій підозрюваного саме за ч.4 ст.296 КК України, але вбачаються хуліганські дії підозрюваного, які призвели до грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, кваліфікація яких передбачена ч.1 ст.296 КК України, тому на думку суду клопотання підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи зазначене рішення, слідчим суддею враховуються також і вимоги, передбачені ч.2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, суд враховує особу підозрюваного, який ніде не працює, не одружений, не має постійного доходу, не має міцних соціальних зв`язків, негативно характеризується за місцем мешкання, є інвалідом третьої групи, має постійне місце мешкання та реєстрації, є сусідом потерпілого, що вказує на наявність ризиків передбачених п.1,3 ч.1ст.177 КПК України.

Суд також враховує вимоги ст.183 КПК України, згідно яких , тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та вважає, що запобігти вказаним ризиками можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження №0000549 від 14.06.2024 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 13 серпня 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки :

- прибувати до слідчого, прокурора або до суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

- не залишати цілодобово будинок АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання з адреси: АДРЕСА_1 на іншу адресу;

- утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою перевірки та контролю за поведінкою підозрюваного, покласти на ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області обов`язки щодо проведення перевірок за місцем мешкання останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: