Справа № 199/3232/24
УХВАЛА

30.04.2024 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000207 відносно ОСОБА_2 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 на 60 днів, оскільки наявні ризики, передбачені п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі, на строк до 8 років, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є всі підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду. На думку прокурора обвинувачений ОСОБА_2 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, а, враховуючи суть обвинувачення, вчинення тяжких корисливих злочинів проти власності, приймаючи до уваги відомості про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий у тому числі і за вчинення крадіжок, який не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований та не має офіційно підтверджених джерел доходів, існує ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_2 просили суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст обвинувального акта, зміст клопотання прокурора та долучених до нього доказів на підтвердження наявних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що на цей час є всі підстави для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_2 має 10 непогашених судимостей, в тому числі за умисні тяжкі корисливі кримінальні правопорушення та повторно обвинувачується після звільнення з місць позбавлення волі у вчиненні в умовах воєнного стану крадіжок.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у вищевказаних кримінальних правопорушеннях, обвинувачений, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

З огляду на відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який не має міцних соціальних зв`язків, не має офіційного працевлаштування та офіційно-підтверджених джерел доходів, приймаючи до уваги наявність непогашених судимостей, в тому числі за вчинення умисних тяжких кримінальних правопорушень, є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення.

У той же час суд вважає, що прокурор долученими до клопотання доказами не довела наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування обвинуваченого під вартою будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Також суд, зважаючи на вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, вважає, що вказані відомості про особу ОСОБА_2 в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, про що суд просила сторона захисту, не вбачається.

На підставі ч. 4 ст. 182, п. 2) ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_2 , майнового стану обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в разі внесення якої з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти він буде зобов`язаний виконувати покладені на нього ухвалою суду обов`язки.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 199, 315, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 28.06.2024 включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі звільнення обвинуваченого з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 28.06.2024 включно.

Попередити обвинуваченого, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, потерпілим, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1