Справа № 577/1630/24
Провадження № 1-в/577/62/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Конотопі клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,-

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Свої вимоги мотивує тим, що за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2022 року ОСОБА_4 засуджений за ст.ст. 345 ч.2, 60,69 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту. Вирок набрав законної сили 25.02.2022 року. 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення військ рф на територію України. ОСОБА_4 , являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, з початком збройної агресії безпосередньо приймав участь у бойових діях, виконуючи обов`язок по захисту суверенітету і територіальної цілісності держави. Безпосередня участь ОСОБА_4 у захисті України об`єктивно унеможливила виконати засудженим вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2022 року. Станом на 19 березня 2024 року існують підстави для звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду від 26.01.2022 року, яким ОСОБА_4 засуджений до 01 місяця арешту.

Захисник ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, захисник надав заяву про розгляд справи без його участі та участі ОСОБА_4 , клопотання підтримують та просять його задовольнити (а.с.100).

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання заперечує, оскільки на даний час відсутні відомості про причини невиконання вироку суду (а.с.101).

Згідно ст. 107 ч.4. КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 січня 2022 року затверджено угоду про визнання винуватості від 26 січня 2022 року укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та визнано останнього винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 345 ч.2 КК України і призначено покарання із застосуванням ст.ст. 60,69 КК України у виді 1 місяця арешту. Початок строку відбуття покарання обвинуваченому рахувати з часу затримання (а.с.57).

Вирок набрав законної сили 25.02.2022 року (а.с.63).

Згідно відповіді в/ч НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 12.01.2024 року встановлено, що виконати рішення суду не є можливим, зважаючи на відсутність у в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , оскільки згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2023 року №159 старший солдат ОСОБА_4 вважається таким, що вибув до нового місця служби (в/ч НОМЕР_2 ) 05 червня 2023 року (а.с.69).

Згідно відповіді в/ч НОМЕР_2 Міністерства Оборони України від 19.01.2024 року встановлено, що старший солдат ОСОБА_4 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_2 з 02.06.2023 року по 06.08.2023 року. Наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 06.08.2023 року №220 старшого солдата ОСОБА_4 , звільнено у запас з військової служби за сімейними обставинами (а.с.71).

Згідно витягу із наказу №220 від 06.08.2023 року старшого солдата ОСОБА_4 , у розпорядженні командира частини, звільнено (у запас) з військової служби наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по особовому складу) №188 від 02 серпня 2023 року за підпунктом «г» (якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повно рідний, неповнорідний) брати чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану) п.3 ч.5 ст.26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», №2232-ХІІ від 25.03.1992 року, з 06.08.2023 року виключити зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення. Обліково-послужні документи відправити до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.72, 76).

До кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України ОСОБА_4 притягнений не був.

З моменту винесення вироку і станом на 18.04.2024 року згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявність судимості» гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцьк, Україна на території України незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с.111).

Згідно вимог ч. 1 ст. 80 КК України слідує, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389, 389-1, 389-2 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від покарання призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26.01.2022 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та направити засудженому.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня проголошення.

СуддяОСОБА_1