справа № 274/8283/23 провадження № 1-кс/0274/390/24
У Х В А Л А

Іменем України

20.02.2024 року м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000064 від 17.11.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

19.02.2024 р. ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме на копію цивільно-правового договору №8; два аркуші паперу із чорновими записами; зошит із чорновими записами, на задній сторінці якого міститься відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту; дві скретч-картки, стартовий пакет мобільного оператору та USB-накопичувач «Арасеr» чорного кольору, які упаковано до пакету №WAR1016132; мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщений до пакету №WAR1016129, які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 17.11.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У ході проведення досудового розслідування установлено, що мешканці м. Бердичева через створений ФОП здійснюють незаконне переправлення осіб через державний кордон України.

У ході досудового розслідування працівниками ВМП ГУНП в Житомирській області отримана оперативна інформація щодо протиправної діяльності осіб, які за попередньою змовою вчиняють тяжкі злочини, що полягають в організації незаконного перетину державного кордону України чоловіками призовного віку. У зв?язку із введенням в Україні правового режиму воєнного стану з території України обмежено виїзд чоловіків призовного віку - від 18 до 60 років. 3 огляду на це, внесені відповідні зміни до законодавства, яке регулює порядок перетину державного кордону України. Зокрема, до Постанови КМУ від 27 січня 1995 року N° 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», яку доповнено п. 29, відповідно до якого, у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб?єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом, здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека. Інформація про водіїв вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека (система «ШЛЯХ») на підставі заявки ліцензіата. Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною вище, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата. Також відповідно до п. 9 Постанови КМУ від 02 грудня 2015 року за No 1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом» ліцензіат оформлює трудові відносини з водієм та іншим обслуговуючим персоналом автомобільного транспорту шляхом укладання трудового договору відповідно до ст. 24 КЗпП України. Вказаною статтею передбачено, що працівник може бути допущений роботодавцем до роботи при дотриманні двох умов: укладання трудового договору і видання наказу про приймання на роботу та повідомлення роботодавцем як платником ЕСВ фіскального органу про прийняття працівника на роботу. Таким чином, водій не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За результатами опрацювання наявної інформації, у тому числі, з Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки «ШЛЯХ», працівниками міграційної поліції виявлено факти використання суб?єктів господарювання, які отримали ліцензію на міжнародні перевезення, як інструмент в організації незаконного переміщення осіб через державний кордон України. Так, на території Житомирської області було зареєстровано наступне підприємство, що використовувалося у зазначених вище цілях: ФОП ОСОБА_5 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), зареєстрований - 20.12.2022 р., місце реєстрації: АДРЕСА_1 , контактний телефон, вказаний при реєстрації: НОМЕР_5 , поштова скринька, що використовувалась при реєстрації - ІНФОРМАЦІЯ_1 , кількість водіїв, яких внесли до бази "Шлях" - 18, заявлена кількість автотранспорту - 3. В ході аналізу отриманої інформації працівниками ВМП ГУНП в Житомирській області проведено перевірку, в результаті якої встановлено 11 осіб, які виїхали від ФОП ОСОБА_5 через систему « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та не повернулись.

В червні 2023 року змінені правила, що унеможливило використання вище вказаної схеми протиправної діяльності, на даний час ФОП ОСОБА_5 припинив свою діяльність. Також встановлено, що до вказаної діяльності було залучено ряд осіб, які повертали автомобілі, після чергового переправлення чоловіків на територію України. Більшість вказаних осіб жіночої статі.

На даний час ФОП ОСОБА_5 припинив свою діяльність. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 06.08.2023 р. зареєстрував ФОП з аналогічним КВЕД як ОСОБА_5 .

Відповідно до відповіді з Державної прикордонної служби від 22.01.2024 р., встановлено, що 11 осіб, які відповідно до інформації, отриманої від «Укртрансбезбеки», здійснили виїзд із території України, станом на 22.01.2024 р. не повернулись.

Встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

17.02.2024 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб на ФОП ОСОБА_5 ; Витяг № 5913 з реєстру платників єдиного податку на ОСОБА_5 ; копію цивільно-правового договору №8; два аркуші паперу із чорновими записами; зошит із чорновими записами, на задній сторінці якого міститься відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту; дві скретч-картки, стартовий пакет мобільного оператору та USB-накопичувач «Арасеr» чорного кольору, які упаковано до пакету №WAR1016132; мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщений до пакету №WAR1016129. Вищевказані речі було упаковано до пакетів та вилучено до Бердичівського РВП.

Відповідно до вимог ст.ст. 167-168 КПК України вилучені речі являються тимчасово вилученими. Відповідно до ст. 98 КПК України вилучені речі являються речовим доказом.

Ст.слідчий СВ Бердичівського РВП ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, на адресу суду скерував заяву про розгляд справи у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що слідчим відділом Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області під процесуальним керівництвом Бердичівської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 17.11.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 17.02.2024 р., який був проведений за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого, зокрема, було виявлено: копію цивільно-правового договору №8; два аркуші паперу із чорновими записами; зошит із чорновими записами, на задній сторінці якого мітиться відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту; дві скретч-картки, стартовий пакет мобільного оператору та USB-накопичувач «Арасеr» чорного кольору, які упаковано до пакету №WAR1016132; мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщений до пакету №WAR1016129. Вказані речі було упаковано до пакетів та вилучено до Бердичівського РВП.

Отже, існують достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 речі, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є доказом злочину.

Тому постановою старшого слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 17.02.2024 р. вилучені під час обшуку від 17.02.2024 р. копію цивільно-правового договору №8; два аркуші паперу із чорновими записами; зошит із чорновими записами, на задній сторінці якого мітиться відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту; дві скретч-картки, стартовий пакет мобільного оператору та USB-накопичувач «Арасеr» чорного кольору, які упаковано до пакету №WAR1016132; мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщений до пакету №WAR1016129, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000064 від 17.11.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, окрім іншого, допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та ( або) зберегли на собі його сліди.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені під час обшуку від 17.02.2024 р. копія цивільно-правового договору №8; два аркуші паперу із чорновими записами; зошит із чорновими записами, на задній сторінці якого мітиться відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 ; дві скретч-картки, стартовий пакет мобільного оператору та USB-накопичувач «Арасеr» чорного кольору; мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка з номером телефону НОМЕР_3 , належні ОСОБА_5 , мають значення у кримінальному провадженні в якості речового доказу, та які були вилучені з метою їх збереження, можливості уникнення їх приховування, пошкодження, знищення, відчуження.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Отже, враховуючи, що відсутність заборони на користування та розпорядження майном, на яке планується накласти арешт, не зможе забезпечити запобігання ризикам втрати речових доказів, які суттєво впливають на об`єктивність досудового розслідування, та втрата вищевказаних речей може призвести до втрати речових доказів і як наслідок доказової бази, враховуючи необхідність призначення судових експертиз та проведення ряду слідчих дій, виникла необхідність у накладенні на них арешту, тому слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000064 від 17.11.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним, а саме: на копію цивільно-правового договору №8; два аркуші паперу із чорновими записами; зошит із чорновими записами, на задній сторінці якого міститься відтиск печатки ФОП ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту; дві скретч-картки, стартовий пакет мобільного оператору та USB-накопичувач «Арасеr» чорного кольору, які упаковано до пакету №WAR1016132; мобільний телефон «Huawei» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка з номером телефону НОМЕР_3 , який поміщений до пакету №WAR1016129, які були вилучені згідно протоколу обшуку від 17.02.2024 р. за адресою: АДРЕСА_2 , належні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчих СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Арешт може бути скасований слідчим суддею в порядку, передбаченому частиною першою статті 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1