Справа № 569/9479/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 травня 2024 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчої СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №0000048 від 21 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призивом під час мобілізації, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», п 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбав гранату типу Ф-1, яку переніс у АДРЕСА_1 , точного місця зберігання не встановлено, де почав незаконно зберігати з метою збуту.

Після цього, ОСОБА_5 , 30 квітня 2024 року, близько 12 години 38 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи в приміщенні покинутого залізнодорожного ангару, який знаходиться неподалік залізничної станції АДРЕСА_1 незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у розмірі 100 (сто) доларів США 1 (одну) гранату типу Ф-1, яка являються боєприпасам ІІІ (обмежено небезпечний) та ІІ (небезпечний) категорії.

Крім цього, ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призивом під час мобілізації, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які затверджені Законом України N548-XIV від 24 березня 1999 року, п. 1 до Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 07 червня 1992 року №2471-701 «Про право власності на окремі види майна», п 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №576 від 12 жовтня 1992 року, п.2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу (ліцензії) на придбання, носіння та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбав бойові припаси 68 патронів калібру 5,45мм, 62 патрона калібру 7,62мм, стрілецьку вогнепальну зброю автомат конструкції Калашникова АК-74 та підствольний гранатомет, які переніс у АДРЕСА_1 , точного місця зберігання не встановлено, де почав незаконно зберігати з метою збуту

Після чого, ОСОБА_5 , 21 травня 2024 року, близько 15 години 30 хвилин, діючи із прямим умислом, усвідомлюючи суспільнонебезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного передбаченого Законом дозволу на придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, маючи корисливий мотив та мету, під час проведення оперативної закупки, перебуваючи в лісовому масиві АДРЕСА_1 незаконно збув покупцю гр. ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні») за грошові кошти у розмірі 1900 (тисячу дев`ятсот) доларів США бойові припаси 68 патронів калібру 5,45мм, 62 патрона калібру 7,62мм, стрілецьку вогнепальну зброю автомат конструкції Калашникова АК-74 та підствольний гранатомет, після чого був затриманий працівниками поліції.

22.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.263 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколом огляду місця події в с.Антонівка, Вараського (Володимирецького) району, Рівненської області від 21.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.05.2024;протоколом допиту особи зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 від 23.04.2024;протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки від 30.04.2024; протокол огляду особи, яка залучена в якості покупця при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 30.04.2024; протокол вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки від 30.04.2024; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки від 21.05.2024; протокол огляду особи, яка залучена в якості покупця при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 21.05.2024; протокол вилучення та огляду товару, придбаного в результаті проведення оперативної закупки від 21.05.2024; акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 30.04.2024; довідка про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 30.04.2024; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 123 від 02.05.2024; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 169 від 21.08.2023; та іншими матеріалами в їх сукупності.

Слідчий у клопотанні вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні тяжкого умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за скоєння якого законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

22.05.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчим не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, отже має міцні соціальні зв`язки. Тому слідчим не доведено наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином..

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 домашній арешт із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю; прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; повідомляти про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчої СУ ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - задоволити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, гранатометник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою АДРЕСА_2 - цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого чи прокурора із встановленою періодичністю;

-прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

-повідомляти про зміну місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.

Встановити строк дії ухвали до 21 липня 2024 року.

Ухвалу про зміну застосування запобіжного заходу передати на виконання начальнику Рівненського РУП ГУНП у Рівненській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 ..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА