Провадження № 1-кп/470/14/24
Справа № 470/574/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю в режимі відеоконференції прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 січня 2023 року за № 0000102, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на момент вчинення кримінального правопорушення номера обслуги 1-го піхотного відділення 1-го піхотного взводу 2-ї піхотної роти 100-го піхотного батальйону 61-ї окремої піхотної бригади корпусу резерву сухопутних військ військової частина НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З 21 години 01 листопада 2022 року солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1-го піхотного відділення 1-го піхотного взводу 2-ї піхотної роти 100-го піхотного батальйону НОМЕР_2 окремої піхотної бригади корпусу резерву сухопутних військ військової частина НОМЕР_1 , за наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 липня 2022 року №168, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України, ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.1,2,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно залишив місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 біля АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не повідомляючи про себе органи військового управління та правоохоронні органи як про військовослужбовця, що самовільно залишив місце служби, до 17 години 22 листопада 2022 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що відповідають фактичним обставинам справи. Крім того показав, що місце несення служби залишив через сімейні обставини та відсутність дозволу керівництва військової частини на відпустку. За період проходження служби був відзначений державними нагородами у боях за Соледар та звільнення Херсону. У вчиненому щиро розкаявся.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №12 від 27 лютого 2022 року обвинуваченого було призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період у складі команди НОМЕР_3 , того ж дня наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №44 обвинуваченого було призначено на посаду стрільця-снайпера 1-го піхотного відділення 3-го піхотного взводу 2-ої піхотної роти 100-го піхотного батальйону вказаної військової частини, а наказом командира зазначеної військової частини № НОМЕР_4 від 01 липня 2022 року обвинуваченого було призначено на посаду номера обслуги 1-го піхотного відділення 1-го піхотного взводу 2-ї піхотної роти 100-го піхотного батальйону 61-ї окремої піхотної бригади корпусу резерву сухопутних військ вказаної військової частини (а.п.97,98,118).

Згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_1 , адресованої на ім`я командирів військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, солдат ОСОБА_3 01 листопада 2022 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , а тому в його діях вбачають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України (а.п.93-94).

Також згідно доповіді командира військової частини НОМЕР_1 , адресованої на ім`я командирів військових частин НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, солдат ОСОБА_3 22 листопада 2022 року повернувся після самовільного залишення розташування військової частини НОМЕР_1 до місця її дислокації (а.п.95-96).

За матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 від 08 грудня 2022 року було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 01 листопада 2022 року самовільно залишив місце дислокації 2-ї піхотної роти 100-го піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 . Причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста безвідповідальність та недотримання вимог статуту Збройних Сил України (а.п.61-80).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд знаходить доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем несення служби характеризувався позитивно через спроможність виконувати поставленні завдання, дисциплінованість та виявлення поваги до старших за військовим званням, має державні нагороди, не одружений, утриманців не має, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, придатний до військової служби (а.п.82-86,119-122,).

За даними досудової доповіді, наданої Первомайським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства також оцінюється як середній, а його виправлення можливе без ізоляції від суспільства (а.п.140-143).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого злочину, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.69 КК України, в редакції на час вчинення кримінального правопорушення, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На підставі зазначеного суд вважає, що три обставини, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений був відсутній за місцем служби не значний проміжок часу, після вчиненого самостійно повернувся до несення військової служби, а дані про особу обвинуваченого, зокрема виключно позитивні характеристики з місця несення служби, дають можливість призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини статті обвинувачення, а саме 1 рік позбавлення волі, як того просила у судовому засіданні прокурор, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, ч.1 ст.62 КК України передбачає, що військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), призначається покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

В ході судового розгляду судом встановлено, що обвинувачений є військовослужбовцем, призваним на військову службу за мобілізацією, за місцем несення служби характеризувався виключно позитивно, має державні нагороди, вважається таким, що не має судимості, щиро розкаявся у вчиненому, тому суд, з урахуванням позиції прокурора, дійшов висновку про можливість зміни йому покарання у виді одного року позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.62 КК України ОСОБА_3 замінити призначене судом покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його прибуття до місця відбування покарання.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1