Справа №295/706/24
УХВАЛА

08.05.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0003021 від 02.10.2023 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, не маючого на утриманні дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 296 КК України,

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому на строк 60 днів, оскільки відсутні підстави для зміни обраного запобіжного заходу, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпіла та її представник у судовому засіданні підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що ризики є надуманими, хворіє, стан здоров`я погіршується, має сім`ю. Просив змінити даний запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора. Зазначила, що відсутні докази щодо вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим. Ризики зазначені прокурором відсутні. ОСОБА_6 хворіє, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки. Просила змінити обвинуваченому обраний запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.11.2023 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.03.2024 до 13.05.2024 (включно).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , що останній в силу ст. 89 КК України не судимий, проте неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а зокрема, в період з 2014 року тричі за ч. 3 ст. 296 КК України, а також є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 121 КК України, де за вироком, який ще не набрав законної сили, йому призначено покарання у виді 5 років обмеження волі. За місцем проживання характеризується, як особа відносно якої у старости відомостей компроментуючих ОСОБА_6 не має. Також усвідомлення того, що санкція інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення передбачає відповідальність у вигляді виключно позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та він може бути засудженим до реальної міри покарання, з метою уникнення покарання та відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, неодружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати обвинуваченого від переховування від суду. Крім того, не виключається і вплив з боку ОСОБА_6 на потерпілу ОСОБА_4 , оскільки обвинувачений може незаконно впливати на неї.

Крім того, наявність у ОСОБА_6 захворювань, також не свідчать про можливість обрання йому менш суворого запобіжного заходу, оскільки право на охорону здоров`я, ефективну безкоштовну медичну допомогу, яке закріплено в Конституції України мають усі громадяни України, в тому числі і ті щодо яких обрано запобіжний захід тримання під вартою.

Право на медичну допомогу, що цих осіб забезпечується наданням її у медичній частині, а в разі неможливості проходження там лікування у визначених закладах охорони здоров`я, відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я з забезпеченням цілодобової охорону особи, узятої під варту.

Даних про те, що захворювання ОСОБА_6 унеможливлюють його перебування в умовах попереднього ув`язнення матеріали справи не містять.

За таких обставин, суд вважає що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту не є такими, що беззаперечно можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу, тому суд не може покласти їх в основу свого рішення і відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 184, 199, 331 КПК України,

постановив:

Продовжити ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 06.07.2024 (включно).

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Суддя: