Справа № 758/7095/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2328/2024 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

15 січня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено їй покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 307 КК України у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на період набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 залишено без змін.

Строк відбування покарання обчислювати з 23 листопада 2023 року, зараховано у строк покарання період попереднього ув`язнення з 25 березня 2023 року по 22 листопада 2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 6065,16 грн.

Вирішено питання речових доказів

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року, ухвалити новий вирок, яким обвинувачену ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 396 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Також в ході апеляційного розгляду повторно допитати обвинувачену та дослідити письмові докази, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 .

Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора слід відмовити виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, тобто без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченої, яка визнала свою вину повністю у пред`явленому обвинуваченні, погодилась з його кваліфікацією, а прокурором не було висловлено жодних заперечень щодо встановлених обставин.

При цьому, учасникам судового провадження були роз`яснені правові наслідки такого розгляду, а саме те, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищенаведені положення кримінального процесуального закону щодо особливостей апеляційного оскарження окремих судових рішень, вирок Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року ухвалений щодо ОСОБА_3 міг бути оскаржений лише в частині призначеного обвинуваченій покарання.

Однак, як вбачається зі змісту поданої апеляційної скарги, обвинувачена оскаржує вирок Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року з підстав неправильної кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 , що потребує дослідження доказів, чого місцевим судом не здійснювалось, оскільки учасники судового провадження не заперечували обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, слід звернути увагу, що розгляд кримінального провадження проведено в межах пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Ця сукупність обставин є беззаперечною підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Керуючись ч. 2 ст. 394, ч. 4 ст. 399 КПК України,-

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст.424 КПК України.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_2