Справа № 344/5710/24
Провадження № 1-кс/344/2568/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в порядку ст..303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з вказаною скаргою 26.03.2023р., в обґрунтування якої покликався на викладені у ній обставини. Зокрема зазначив, що 04.03.2024 року він звернувся на ім`я начальника слідчого відділу Івано-Франківського управління поліції ОСОБА_4 із заявою (електронною поштою) про вчинення злочину працівником Косівського РВП ОСОБА_5 , просив внести відомості до ЄДРДР про вчинення злочину як передбачено ч.1 ст.214 КПК України. З моменту подачі заяви, жодної відповіді щодо реєстрації такої заяви, йому не надано. Тому, просив скаргу задовольнити, визнати протиправною бездіяльність слідчого та зобов`язати слідчого внести відомості до ЄДРДР на підставі його заяви від 04.03.2024 року.

Скаржник у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, вважаю наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із змісту заяви від 04.03.2024 року про вчинення злочину працівником Косівського РВ ОСОБА_5 , заявник ОСОБА_3 просив внести відомості про вчинення кримінального проступку згідно ч.1 ст.214 КПК України та надати ОСОБА_3 , процесуальні документи, як потерпілому згідно КПК, саме по даній заяві подана скарга 26.03.2024р., що розглядається.

Водночас, зі змісту заяви від 04.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_3 звернувся 19.07.2023 року по номеру національної поліції 102 про вчинення правопорушення. На дане його звернення до поліції, прибули 3 працівники поліції, але розгляд його звернення почався з претензій працівника Косівського РВП ОСОБА_5 , про відсутність підстави звернення на лінію номеру 102. Не опитавши його по суті усної заяви, працівник ОСОБА_5 зазначив, що буде накладати стягнення - штраф за незаконний виклик. Через деякий час, йому стало відомо, що з його пенсійних виплат було стягнуто 2800.00грн. Зважаючи на це, ОСОБА_3 й просив внести відомості до ЄРДР на працівника ОСОБА_5 ..

Отже, скаржник фактично просить визнати бездіяльність керівника слідчого відділу ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей на працівника Косівського РВ поліції ОСОБА_5 , який наклав стягнення на ОСОБА_3 (дата притягнення не відома, заявник та скаржник не зазначає про таке) за здійснення ним завідомо неправдивого виклику працівників поліції, відповідальність за яке передбачене ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому, в заяві від 04.03.2024р. заявник ОСОБА_3 та скаржник по даній скарзі, не надає взагалі відомості чи було предметом оскарження дана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності в порядку Кодексу адміністративного судочинства, а тільки констатує факт примусового вже виконання постанови, винесеної в порядку КУпАП, шляхом стягнення суми накладеного штрафу з пенсії. Звідси, доводи про порушення закону працівником поліції ОСОБА_5 є припущенням заявника та не можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення працівником поліції.

Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

З врахуванням викладених в скарзі доводів та встановлених судом обставин щодо поданої заяви про злочин від 04.03.2024р., підстав для задоволення такої немає, а тому приходжу до висновку, що скарга не є доведеною.

Керуючись ст. ст.303-309, ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.04.2024р.

Слідчий суддя ОСОБА_6