Провадження № 1-кс/947/6345/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Одеса, громадянин України, українець, розлученого, дітей не має, раніше не судимий, з вищою освітою, не одружений, дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовецт військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді офіцера групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший лейтенант».

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеса надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді офіцера групи розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший лейтенант».

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст. ст. ст. ст. 11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, молодший лейтенант ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно із ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 2014 року №548-ХІV, кожен військовослужбовець повинен додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобіганню захворюванню та травматизму.

Так, ОСОБА_4 , 07 травня 2024 року, точний час встановити в ході досудового розслідування не представилося можливим, не маючи посвідчення водія та, відповідно, не маючи належних навичок керування транспортними засобами, достеменно знаючи та розуміючи, що керування транспортним засобом без посвідчення водія заборонено, приступив до керування технічно справним автомобілем "OPEL FRОNTERA", реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим допустив порушення вимог п. 2.1. п/п а), Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі Правила дорожнього руху України).

У подальшому 07 травня 2024 року приблизно о 19:30, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "OPEL FRОNTERA", реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по АДРЕСА_2 , на якій організований дорожній рух у двох напрямках, по одній смузі для руху у кожному напрямку, які розподілені горизонтальною дорожньою розміткою 1.1 (вузька суцільна лінія) Розділу 34 Правил, по сухому чистому асфальтному дорожньому покриттю, у напрямку від с. Затока до смт. Овідіополь, у денний час доби, в умовах необмеженої видимості, порушуючи вимоги п.п. 1.5.; 2.3. п/п (б); 10.1. та 12.1. «Правил дорожнього руху».

Порушення виразилось в тому, що водій ОСОБА_4 , під час руху по проїзній частині вказаної вулиці, не маючи навичок керування транспортними засобами, чим наражав себе та оточуючих на небезпеку, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою та її зміною постійно не слідкував, діючи з необережності, не переконався в безпеці свого руху, не обрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, стан свого здоров`я, а також особливості завантаження і стан свого автомобіля, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого на ділянці проїзної частини навпроти будинку №15 вказаної вулиці, проявляючи злочинну самовпевненість, змінив траєкторію руху у напрямку зустрічної смуги руху, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., яку заборонено перетинати згідно до «Правил дорожнього руху», не переконавшись, що його маневр буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля "OPEL FRОNTERA", реєстраційний номер НОМЕР_2 , за межі проїзної частини, а саме на ліве узбіччя за ходом руху, яке згідно «Правил дорожнього руху» та не призначене для руху транспортних засобів, де в подальшому скоїв наїзд пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по узбіччю у попутному з ним напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

Допущенні водієм ОСОБА_4 порушення вимог 1.5.; 2.1. п/п (а); 2.3. п/п (б); 10.1. та 12.1. «Правил дорожнього руху», знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді спричинення смерті пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08.05.2024 о 00:10 годині, ОСОБА_4 був затриманий, про що був складаний протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину у порядку ст. 208 КПК України та вручений останньому.

08.05.2024 повідомлення про підозру про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України складено та вручено підозрюваному ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої порук, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ОСОБА_4 вину визнає, ризики не доведені, позитивно характеризується за місцем проходження служби, компенсував витрати на поховання потерпілого.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами зокрема: протоколом огляду місця події від 07.05.2024 року та схемою до нього, протоколом допиту свідків, іншими матеріалами в сукупності.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000600від 07.05.2024 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винним, останній може зникнути та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може незаконно впливати на потерпілих, які є його родичами, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки всі вони проживають у невеликому населеному пункті, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення.

- ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, досудове розслідування не завершено, а отже, підозрюваний може штучно затягувати проведення досудового розслідування та/або судового розгляду, розголошувати відомості результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваного тощо.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На наявність зазначених ризиків вказує те, що ОСОБА_4 із врахуванням презумції невинуватості обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, яке призвело до невідворотніх наслідків у вигляді загибелі людини. За вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання від 3 до 8 років позбавлення волі. Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам. Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особиста порука не можуть бути застосовані відносно підозрюваного, оскільки, як встановлено під час судового засідання ОСОБА_4 , може ухилитися від органу досудового розслідування, не має дітей, не обмежений у праві керування транспортними засобами, та, відповідно, не можуть забезпечити дотримання останнім належної процесуальної поведінки.

Щодо клопотання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про бажання взяття особи на поруки, слідчий суддя дослідивши письмові зобов`язання, який виявив бажання взяти підозрюваного на поруки, вимоги ст.180 КПК України та з`ясувавши його стосунки з підозрюваним, приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися.

Крім того, однією з умов обрання такого запобіжного заходу є впевненість суду в тому, що поручителі дійсно можуть впливати на поведінку обвинувачених та забезпечити їх доставляння до суду на першу вимогу. При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваних до поручителів. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителя на їх поведінку.

Аналізуючи зазначені вимоги чинного кримінального процесуального законодавства та дослідженні у ході судового розгляду докази, документи та пояснення, надані особою, яка виявила бажання бути поручителем підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що вказана особа дійсно заслуговує на особливу довіру, оскільки користуються авторитетом.

Не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговують особи, що звернулись з поданими заявами, які є військовослужбовцями, слідчий суддя зазначає, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих обвинуваченим дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування такого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що особиста порука з огляду на наведені вище ризики є недостатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про бажання взяття особи на поруки.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, проти власності, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 65 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 196 820грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджене з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити частково.

У задоволенні клопотання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про передачу підозрюваного ОСОБА_4 на поруки - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 липня 2024 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених КПК України в розмірі 65 (шістдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 196 820 (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком до 05 липня 2024 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вінзареєстрований та проживає, тобто м. Одеса без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які на даний час встановлюються;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинувачуваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1