Справа № 471/1120/23
Номер провадження 1-кп/473/92/2024
У Х В А Л А

"18" квітня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000110 за обвинуваченням

ОСОБА_9 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч.4 ст.27 ч.3 ст.152, ч. 1 ст.301 КК України,

ОСОБА_10 в скоєні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч. 3 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч.4 ст.27 ч.3 ст.152, ч. 1 ст.301 КК України, ОСОБА_10 в скоєні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.2 ст.127, ч. 2 ст.146, ч. 3 ст.152 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились. Так, ОСОБА_10 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, а отже розуміючи тяжкість вчиненого злочину та міру покарання, яке може бути до нього застосоване, може переховуючись від суду. ОСОБА_11 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, а отже може продовжити свою злочинну діяльність.

Що ж стосується ОСОБА_9 , то прокурор обґрунтовує клопотання про продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тим, що відносно ОСОБА_9 продовжують існувати ризики у вигляді можливості обвинуваченого ОСОБА_9 переховуватись від суду, так як він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину та тяжкого злочину, розуміє тяжкість вчинених злочинів та міру покарання, яке може бути до нього застосоване, а звідси враховуючи умови воєнного стану, може виїхати за кордон або на непідкотрольну Україні територію. Крім того, прокурор вважає, що ОСОБА_9 може продовжити свою злочинну діяльність, враховуючи, що він офіційно не працює, не має постійного джерела доходів.

Представник потерпілого просила продовжити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строк тримання під вартою, зазначаючи, що один з злочинів, в якому обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є злочином проти статевої недоторканості неповнолітнього. А також звернула увагу суду на те, що судом задоволення клопотання захисника ОСОБА_8 про допит свідка ОСОБА_12 , яка є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_9 та додатковий допит свідка ОСОБА_13 , а отже, якщо обвинуваченим буде змінений запобіжний захід, вони можуть здійснювати вплив на даних свідків.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник просили змінити запобіжний захід ОСОБА_10 з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи це тим, що стан здоров`я ОСОБА_10 погіршився, а отже ризики, зазначені прокурором значно зменшились.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник просили змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи це тим, що стан здоров`я ОСОБА_9 погіршився, він проживав разом з батьками та сестрою, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

28 квітня 2023 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою. Після чого строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених неодноразово продовжувався. На теперішній час розгляд кримінального провадження до спливу строку тримання під вартою, відносно обвинувачених, неможливий.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду, знищити, сховати або спортворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Ілійков проти Болгарії»), і наявність даних обставин, може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Крім того, суд звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Судом встановлено, що ОСОБА_10 обвинувачується у скоєні кількох кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким злочином, проти статевої недоторканості неповнолітнього, за який, передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі та тяжкого злочину, проти життя та здоров`я неповнолітнього. Отже, суд вважає, що ОСОБА_10 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у даному кримінальному правопорушенні, може ухилитись від суду. ОСОБА_10 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не мав місця роботи, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, які б могли утримати його від залишення місця проживання з метою ухилення від суду. Дані факти свідчать про те, що ризик того, що обвинувачений ОСОБА_10 , в разі обрання йому іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою може переховуватись від суду не зменшився. Доказів того, що ОСОБА_10 , за станом здоров`я не може утримуватись під вартою суду не надано. Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеному ризику шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не встановлено. Суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_9 обвинувачується в скоєні кількох кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким злочином, проти статевої недоторканості неповнолітнього, за який, передбачене покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі та тяжкого злочину, проти життя та здоров`я неповнолітньої особи. У обвинуваченого ОСОБА_9 відсутні міцні соціальні зв`язки, які б могли утримати його від залишення місця проживання, так він не одружений, неповнолітніх дітей на утримання не має, офіційно не працював. Доказів того, що ОСОБА_9 , за станом здоров`я не може утримуватись під вартою суду не надано. Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеному ризику шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не встановлено. Суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Звідси обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 червня 2024 року включно.

Обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 червня 2024 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 17 червня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити до 17 червня 2024 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3