Справа № 507/1144/24
Провадження № 1-кс/507/462/2024
У Х В А Л А
В С Т А Н О В И В :
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Дізнавач в клопотанні зазначає, що 20.05.2024 року до ч/ч СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 пр. те, що невідома особа шляхом довіри заволоділа його мобільним телефоном марки «ZTE» чорного кольору, чим завдала матеріальної шкоди на суму 2500 (ЄО № 1069 від 20.05.2024).
З метою вилучення предмету та знарядь правопорушення, а також недопущення їх знищення, чи настанні інших наслідків, які б могли перешкодити проведенню досудового розслідування, виникла необхідність у проведені огляду місця події, а саме Савранського парку відпочинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , на території Савранського парку відпочинку виявлено ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який добровільно надав мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору належний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказане майно, а саме мобільний телефон марки «ZTE» чорного кольору із наявною сім картою з номером мобільного телефону НОМЕР_1 передано для зберігання власнику ОСОБА_5 .
Виходячи з того, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу по матеріалам даного кримінального провадження, тому дізнавач просила накласти на нього арешт.
Дізнавач надала заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна без її участі, за наявними матеріалами, подане клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
В розумінні ст. 172 КПК України, неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що зазначені речі, відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем СД ВП № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .
Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий суддя: ОСОБА_1