Справа № 308/8318/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні під №0000360, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 травня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні під №0000360, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 травня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000360, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 травня 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Як вказано клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що що 08 травня 2024 року, о 19 годині 14 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками прикордонної служби НОМЕР_1 прикордонного загону було затримано двох осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 за незаконний перетин Державного кордону України поза пунктом пропуску, яких організувала особа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_4 . Під час попереднього опитування оперативним шляхом було встановлено, що доставкою із м. Київ до Закарпатської області, а також наданням вказівок та порад, щодо перетину державного кордону України займались громадяни: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_5 .

У клопотанні вказано на те, що 08 травня 2024 року ході огляду місця події, проведеного на околиці с. Оноківці, координати «Google maps» - НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , було виявлено двох осіб: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено наступні речі : мобільний телефон марки «Iphone» моделі «14 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з номером оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 , належний ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 , який вилучено на поміщено до спец пакету НПУ CRI 1125972; рюкзак із особистими речами останнього (змінний одяг та взуття належні ОСОБА_6 ), який вилучено та поміщено до спец пакету НПУ CУ PSP 4014297; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з номером оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 , належний ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_2 , який вилучено та поміщено до спец пакету НПУ CRI 1125974; рюкзак із особистими речами останнього (змінний одяг та взуття належні ОСОБА_5 ), який вилучено та поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 4014296.

Слідчий зазначає, що 09 травня 2024 року вище вказані грошові кошти та речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженні.

При обґрунтуванні клопотання слідчий покликається на положення ст. 131, ч. 2 ст. 167, 170 КПК України, п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому у клопотанні вказано на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Спеціальна конфіскація - це примусове безоплатне вилучення за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених Кримінальним кодексом України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно чт. 96-1 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вказує слідчий, враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучені у ході огляду від 08.05.2024 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 40, 96-1, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ст. ст. 170, 171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на речі, вилучені у ході огляду місця події 08.05.2024, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «14 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з номером оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 , належний ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 , який вилучено на поміщено до спец пакету НПУ CRI 1125972; рюкзак із особистими речами останнього (змінний одяг та взуття належні ОСОБА_6 ), який вилучено та поміщено до спец пакету НПУ CУ PSP 4014297; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з номером оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 , належний ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_2 , який вилучено та поміщено до спец пакету НПУ CRI 1125974; рюкзак із особистими речами останнього (змінний одяг та взуття належні ОСОБА_5 ), який вилучено та поміщено до спец пакету НПУ СУ PSP 4014296, з метою збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор у судове засідання не зявилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином у судове засідання не з`явився, разом із тим, подав заяву у якій просить розглядати клопотання за його відсутності.

Власник майна, в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином. Заяв та клопотань до слідчого судді від власника майна не надходило.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1,п.1ч.2,абз.1 ч.3,10 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3 вказаної норми слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

В даному випадку слідчий звернувшись із клопотанням про арешт майна, вказує на мету застосування вказаного виду забезпечення кримінального провадження збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Разом із тим, зі змісту клопотання не можливим є встановити яким саме критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідають вилучені згідно протоколу огляду від 09.05.2024 речі, хоча в прохальній частині, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

Слідчим не наведено належного обґрунтування та мотивів клопотання. Зокрема щодо того, яке значення для даного кримінального провадження мають вилучені під час огляду місця події речі.

Обґрунтування клопотання зводиться до наведення певного фактажу що стосується виявленого кримінального правопорушення та посилання на норми статей КПК України.

Так, у клопотанні слідчий вказує на те, що враховуючи достатні підстави вважати, що вилучені у ході огляду від 08.05.2024 речі є предметами злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того вказані об`єкти мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Проте жодних обґрунтувань вказаним твердженням слідчим не наведено.

Крім того, обґрунтовує подане клопотання посиланням на ст. 96-1 КК України, стосовно спеціальної конфіскації. Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 2) спеціальної конфіскації.

При цьому згідно ч. 4 вказаної норми, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Проте, як встановлено зі змісту клопотання про накладення арешту на майно, слідчим не наведено ні підстав ні обставин передбачених ч.4 ст. 170 КПК України, що в свою чергою свідчить про неналежне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Подаючи клопотання та обґрунтовуючи таке, слідчий обмежившись цитуванням норм КПК, що передбачають підстави та мету вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження як арешт майна в загальному.

Окрім того, за твердженням слідчого: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «14 Pro» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з номером оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_6 , належить ОСОБА_6 ; рюкзак із особистими речами останнього належні ОСОБА_6 ), який вилучено та поміщено до спец пакету НПУ CУ PSP 4014297; мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» ІМЕІ1: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 з номером оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 , належить ОСОБА_5 ; рюкзак із особистими речами останнього, змінний одяг та взуття належні ОСОБА_5 .

Проте підтвердження належності, права власності на вказане майно матеріали клопотання не містять.

З доданих до клопотання документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України, у клопотанні відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

При цьому згідно ч1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Тобто, власник майна, має бути належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, з метою забезпечення дотримання його прав.

Окрім того, матеріали клопотання не містять анкетних даних та адресу листування або засоби зв`язку власника чи володільця транспортного засобу на який прокурор просить накласти арешт.

Таким чином слідчий суддя позбавлений можливості повідомити власників майна про час та дату розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на вилучене майно.

Згідно п. 6 листа ВСС України від 05.04.2013 № 223-558/0/4-13 у межах одного кримінального провадження клопотання про застосування заходів забезпечення вноситься щодо кожної особи окремо. Вказаний лист ґрунтується на положеннях КПК України.

Таким чином слідчий суддя вважає, що враховуючи вищевикладене, з дотриманням вимог ст. 170, ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим, прокурором має бути подано окремі клопотання про арешт майна, виявленого та вилученого в ході проведення огляду відносно різних власників майна, із зазначенням окремо в кожному клопотанні: підстав, мети та обґрунтування необхідності арешту майна; переліку і виду майна, що належить арештувати; відомостей щодо власника чи володільця зазначеного майна, місцезнаходження юридичної особи чи місця проживання фізичної особи, якій належить це майно, у разі наявності відомості про засоби зв`язку, що є необхідним для виклику зазначених осіб у судове засідання при розгляді питання про арешт майна.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту;

Вивченням матеріалів клопотання встановлено, що прокурор не виконав вимоги, передбачені ч. 2 ст. 171 КПК України, та належним чином не мотивував своє клопотання, зокрема, в частині мети накладення арешту на вищевказане майно, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Клопотання слідчого не містить посилань на наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України, та їх відповідне обґрунтування.

Клопотання слідчого містить лише формальне посилання на норми КПК України, які передбачає можливість арешту тимчасового вилученого майна, а накладення арешту з метою збереження речових доказів, обґрунтовано необхідністю спеціальної конфіскації.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні під №0000360, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 травня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1