Справа № 750/5521/24
Провадження № 1-кп/750/372/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2020 за №0005908, по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Каховка Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зі слів працюючого охоронцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

В С Т А Н О В И В:

24.11.2020 в проміжок часу з 10 год. 02 хв. по 10 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на території Державного підприємства «Олімпійський навчально-спортивний центр « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по вул. Шевченка, 61 у м. Чернігові, спільно з іншою особою, матеріла стосовно якої виділено в окреме провадження, та іншими невстановленими особами, відомості щодо яких виділено в окреме кримінальне провадження, грубо порушуючи громадський порядок з винятковим цинізмом, порушуючи громадський спокій, зухвало, зневажливо та презирливо відносячись до норм суспільної моралі і благопристойності, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи та зневажливо ставлячись до існуючих правил поведінки та співжиття у суспільстві, протиставляючи свою поведінку вказаним правилам та нормам, не реагуючи на зауваження оточуючих, не бажаючи припиняти свої дії, впродовж тривалого часу демонстративно знущаючись та користуючись перевагою в силі, умисно, безпричинно застосував насильство до потерпілого ОСОБА_6 , який перебував на своєму робочому місці, а саме разом з невстановленими особами виніс з приміщення державного підприємства «Олімпійський навчально-спортивний центр « ІНФОРМАЦІЯ_2 » потерпілого та помістив останнього до сміттєвого баку, при цьому наносив потерпілому тілесні ушкодження, які виразились у нанесенні ударів кришкою сміттєвого баку в область голови, а також завданні одного удару в нижню частину спини, внаслідок яких ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани лівої скроневої ділянки волосяної частини голови, синців з забоями м`яких тканин грудної клітки, голови, обох верхніх кінцівок, саден грудної клітки, правої верхньої кінцівки, після чого супроводжував інших невстановлених осіб, відомості щодо яких виділено в окреме провадження, які використовуючи нецензурну лайку, шляхом штовхання, переміщували сміттєвий бак з потерпілим по території підприємства, вивезли його до входу до стадіону по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчиненому групою осіб (хуліганство).

14 травня 2024 року між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

За змістом вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.296 КК України; ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, також сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для відповідного кримінального провадження обставин, зокрема, повне визнання вини, щире каяття, вибачення перед потерпілим, добровільне відшкодування моральної шкоди потерпілому, відсутність претензій з боку потерпілого. Сторони угоди погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.296 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в сумі 17 000 грн; в угоді зазначено, що сторони обізнані з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановленими статтею 473 КПК України, а ОСОБА_3 - із положеннями абзаців першого та четвертого пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України, та наслідками невиконання угоди, визначеними ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.

Потерпілим ОСОБА_6 були подані заява про відмову від будь-яких претензій в даний час та в майбутньому до обвинуваченого ОСОБА_3 по матеріальній та моральній шкоді, а також заява про врахування його згоди на укладення між обвинуваченим та прокурором угоди про визнання винуватості.

Участь потерпілого в розгляді угоди про визнання винуватості згідно із приписами ч.2 ст. 474 КПК України не є обов`язковою.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила угоду затвердити, призначити обвинуваченому покарання узгоджене сторонами угоди.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що угода відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, визнав повністю і просив затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, при цьому зазначив, що укладення цієї угоди було добровільним, без застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди йому відомі.

Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому були роз`яснені та ним зрозумілі.

Після таких роз`яснень суду обвинувачений та його захисник просили про затвердження угоди.

Прокурор зазначила, що наслідки укладення угоди їй також зрозумілі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

За приписами пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 296 КК України, яке за приписами статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Під час судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені в частині 4 статті 474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього як обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 296 КК України, в тому числі - щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією вказаної частини статті, можливістю застосування ст. 69 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України, не порушують права, свободи та інтереси сторін.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу, із застосуванням ст. 69 КК України, є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає загальним засадам призначення покарання, оскільки були враховані ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Речові докази в даному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 2942 грн 10 коп. суд покладає на обвинуваченого відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Прийняти відмову ОСОБА_8 від цивільного позову в частині вимог до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, провадження у справі закрити.

Керуючись статтями 373-374, 468, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 травня 2024 року, між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2020 за №0005908.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч гривень) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у сумі 2942 грн. 10 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Прийняти відмову ОСОБА_8 від цивільного позову в частині вимог до ОСОБА_3 про стягнення шкоди, провадження у справі закрити.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1