Справа № 298/308/19 Провадження № 1-в/304/16/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2024 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника персоналу органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, раніше судимого

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду,

У С Т А Н О В И В:

до суду надійшло подання начальника Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Перечинського районного суду від 17 грудня 2020 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку суду. Подання вмотивоване тим, що на виконанні у органі пробації перебуває вказаний вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Ініціатор подання вказує, що у встановлені законом строки засуджений покарання не виконав, через що 03 лютого 2021 року його було відвідано за місцем проживання, де його рідний брат ОСОБА_6 повідомив, що ОСОБА_5 утримується у ДУ «Закарпатська УВП (№ 9)». При цьому вказаною установою повідомлено, що ОСОБА_5 утримується у СІЗО з 26 січня 2021 року; 25 червня 2021 року ОСОБА_5 вибув із зазначеної установи виконання покарань до ДУ «Маневицька ВК (№ 40)» для подальшого відбування покарання. Тому задля сплати засудженим штрафу, орган пробації звернувся до вказаної установи виконання покарань, якою у відповідь повідомлено, що у виправній колонії ОСОБА_5 відбуває покарання з 09 червня 2021 року та протягом цього часу до роботи не залучався, трудовий договір з ним не укладався, кошти для оплати штрафу відсутні. Аналогічні відповіді надійшли також й 15 серпня та 08 грудня 2023 року. Також ініціатор клопотання вказує, що з тотожним поданням орган пробації вже звертався до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, однак ухвалою вказаного суду від 08 травня 2023 року у задоволенні подання відмовлено через те, що в силу положень п. 4 ч 2 ст. 539, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, порушене питання повинно розглядатися Перечинським районним судом. Відтак оскільки підстав, які б свідчили про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді штрафу немає та строки давності виконання вказаного обвинувального вироку закінчилися, тому просить задовольнити подання.

На підставі наказу № 11/03-05 від 29 лютого 2024 року про закінчення терміну повноважень судді ОСОБА_7 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями; визначено нового суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні ініціатор подання ОСОБА_8 подання підтримав та просив таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення подання органу пробації.

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, будучи повідомленим про місце, дату та час судового засідання, ухвалу суду про проведення судового засідання за його участю у режимі відеоконференції виконати не вдалося з технічних причин, а тому суд розглядає подання за його відсутності, що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 539 КПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали подання, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Встановлено, що вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до частини 1 статті 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це орган пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

За інформацією начальника ДУ «Маневицька виправна колонія № 42» від 17 березня 2022 року № 42/1150/19 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримується у місцях позбавлення волі з 24 січня 2021 року; у виправній колонії відбуває покарання з 09 червня 2021 року по теперішній час. При цьому за час відбування покарання засуджений до роботи не залучався, трудовий договір з ним укладений не був, кошти для оплати штрафу на суму 850 грн на особовому рахунку відсутні (а. о. с. 9, 10).

Така інформація надходила до органу пробації неодноразово, востаннє повідомленням від 18 квітня 2024 року № 42/2033/4 установою виконання покарань так само проінформовано, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання з 09 червня 2021 року до праці не залучався, стягнення штрафу згідно з розпорядженням № 298/308/19 та вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року у сумі 850 грн через відсутність коштів на особовому рахунку засудженого ОСОБА_5 неможливе (а. ос. с. 11, 12, 13).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин, застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас, засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_5 ухилення від виконання вироку суду, суд враховує інформацію про те, що засуджений утримується у місцях позбавлення волі з 24 січня 2021 року, при цьому вирок з приводу виконання якого вирішується дане подання ухвалений 17 грудня 2020 року та розпорядження про його виконання орган пробації отримав 25 січня 2021 року (а. ос. с. 1, 9).

Жодних даних про ухилення засудженого від відбування покарання суду не надано, з дня набрання вироку суду законної сили засуджений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувався, обвинувальний вирок відносно останнього за ухилення від відбування покарання на підставі ст. 389 КК України в матеріалах подання відсутній, отже немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відтак у суду відсутні докази того, що засуджений ухилявся від сплати штрафу, а висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року, яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у вигляді штрафу, факт ухилення засудженого від відбування вказаного покарання не встановлений, тому суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 80 КК України.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 26 КВК України, ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

подання задовольнити.

ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного йому вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 17 грудня 2020 року у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн звільнити у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1