Справа № 570/816/21
номер провадження 1-кп/570/92/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника особи,

відносно якої подано клопотання ОСОБА_5 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ,

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

особи, відносно якої

подано клопотання ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000892 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великі Селища Березнівського району Рівненської області, українки, громадянки України, з повною вищою освітою, непрацюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст. 15 п.п.2,13, ч.2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

05 вересня 2020 року, приблизно о 04 годині 15 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: будинок АДРЕСА_2 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своєму чоловікові ОСОБА_11 , умисно, застосувавши гладкоствольну вогнепальну зброю самозахисту - самозарядний пістолет «ПМР» серійним номером НОМЕР_2 кал. 9 мм Р.А. , здійснила постріл щільно впритул до лівої лобно-скроневої ділянки голови ОСОБА_11 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді одиночного вогнепального сліпого кульового поранення голови з руйнуванням кісток черепа та речовини головного мозку, в результаті отриманих тілесних ушкоджень останній помер на місці.

Окрім того, 05 вересня 2020 року, приблизно о 04 годині 20 хвилин, ОСОБА_10 , безпосередньо після вчинення умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_11 , перебуваючи в будинку за місцем свого фактичного проживання за адресою: будинок АДРЕСА_3 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті своїй малолітній доньці ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснила не менше двох пострілів з гладкоствольної вогнепальної зброї самозахисту - самозарядного пістолету «ПМР» серійним номером НОМЕР_2 кал. 9 мм Р.А. та не менше двох пострілів з гладкоствольного револьверу «SТALKER R1», калібру 4мм (Флобер) заводським номером НОМЕР_1 , у ліву ділянку грудної клітки малолітньої потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді непроникаючих вогнепальних поранень грудної клітки зліва з наявністю двох вхідних ран в медіальному верхньому і нижньому квадрантах лівої молочної залози та вхідної рани в ділянці лівої лопатки з контузією м`яких тканин лівої лопаточної, лівої грудної ділянок, які як кожне окремо та і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинила усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, будучи впевненою у тому, що внаслідок її дій настане смерть малолітньої доньки ОСОБА_13 , однак смерть останньої не настала, а злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки потерпілій була своєчасно надана медична допомога.

В судовому засіданні прокурор клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 підтримала, вказала, що зібраними під час досудового слідства доказами доведено вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст. 15 п.п.2,13, ч.2 ст. 115 КК України. Проте, оскільки вона вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності і на даний час перебуває у цьому стані, тому не може бути суб`єктом кримінальної відповідальності. А тому, вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_10 примусові заходи медичного характеру, а саме: госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що про смерть сина вона дізналась 05.09.2020 вдень. ОСОБА_10 з нею спілкувалась рідко, завжди до неї приїжджав син з онукою, ОСОБА_10 ніколи її не відвідувала, на запитання потерпілої, як себе почуває дружина, син відповідав, що все під контролем. Останній раз вона бачила ОСОБА_10 в липні 2020 року, вона поводила себе звичайно, нічого не вказувало, що вона має якісь проблеми чи відхилення. Коли онука залишалась у потерпілих на канікули, вона не хотіла телефонувати матері, більше спілкувалась з батьком, який займався її вихованням, скрізь її возив, в той час як дружина була вдома.

Потерпіла та її представники наполягають, що докази, які свідчать, що ОСОБА_10 страждає хронічним психічним захворюванням є неналежними, вважає, що ОСОБА_10 здійснила постріл щільно впритул до ділянки голови ОСОБА_11 та постріли в грудну клітку доньки, чітко усвідомлюючи що вона робить та бажаючи заподіяти смерть ОСОБА_11 та доньки. Просить відмовити у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 та застосувати до останньої покарання у виді довічного позбавлення волі.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні відмовилась надавати показання, відносно матері , згідно ст. 63 Конституції України.

Законний представник та захисник погодились з можливістю застосування заходів медичного характеру.

Свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,ОСОБА_16 в судовому засіданні відмовилися надавати показання, згідно ст. 63 Конституції України, оскільки є близькими родичами , а саме: батьками та братом , особи, щодо якої застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні надала показання, що з ОСОБА_10 вони зустрічались рідко, явних психічних відхилень вона в неї не помічала, однак останнім часом ОСОБА_10 стала дивною, замкнутою , могла то плакати, то сміятися.

Аналогічні пояснення надала і свідок ОСОБА_18 , зазначивши, що останнім часом поведінка ОСОБА_10 змінилася, відбувалася різка зміна настрою, вона була всім невдоволена, крім того ОСОБА_10 стала дуже релігійною, постійно відвідувала монастирі.

Вина ОСОБА_10 також доводиться, дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду від 05.09.2020 на території господарства, житлового будинку з господарськими приміщеннями за адресою: будинку АДРЕСА_3 (том 1 а.с. 67 - 83), згідно якого оглянуто територію вказаного господарства, приміщення будинку, кімнат, виявлено та оглянуто труп ОСОБА_11 , виявлено та вилучено речові докази; протоколом огляду місця події від 05.09.2020 у приміщенні Рівненської Центральної міської лікарні у м. Рівне по вул. Карнаухова, 25А (том 1 а.с. 153), протоколом огляду трупа ОСОБА_19 від 05.09.2020 у приміщенні КЗ «ОБСМЕ» РОР (том 1 а.с. 154 - 155), протоколом огляду речей від 07.09.2020 у приміщенні Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області за адресою м. Рівне, вул. П.Могили, 41 (том 1 а.с. 165 - 166), протоколом огляду оптичного носія - диску «ALERUS» DVD-R 4,7GB/120min, наданого УОАЗОР ГУНП в Рівненській області, на котрому знаходяться файли з аудиозаписом повідомлень в mp-3 форматі, з приводу протиправних дій, що мали місце по АДРЕСА_3 , які надійшли 05.09.2020 на спецлінію «102» ГУНП в Рівненській області (том 2 а.с. 68 - 72), протоколом огляду мобільного телефону, вилученого 05.09.2020 під час огляду місця події (том 2 а.с. 74 - 75), під час якого було оглянуто мобільний телефон Samsung Galaxy A 5, визначено останні вхідні, вихідні та пропущені виклики, переглянуто телефонну книгу, встановлено ряд номерів та записи під якими вони внесені в телефонну книгу; довідкою - аналіз інформації отриманої від операторів телекомунікацій у порядку ст. 71 КПК України (том 2 а.с. 196 - 207), у якій вказано витяг з трафіка абонентського номера з 01.07.2020 по 05.09.2020 ;

висновком судово-медичної експертизи № 489 від 04.10.2020 (том 3 а.п. 28 - 31), згідно якого: при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_11 виявлено одиночне вогнепальне сліпе кульове поранення голови з ушкодженням головного мозку, що в поєднанні з виявленням по ходу раневого каналу деформованого гумового стороннього тіла (кулі), дає підставу стверджувати, що постріл був здійснений із зброї, патроном спорядженим гумовою кулею. Виявлення при експертизі трупа та клаптя шкіри додаткових факторів пострілу та результати медико-криміналістичної експертизи, в сукупності, свідчать про проведення пострілу в межах дії додаткових факторів пострілу і розташування дульного зрізу ствола зброї щільно впритул до лівої лобно-скроневої ділянки. Вищевказані тілесні ушкодження є прижиттєвими, виникли незадовго до настання смерті і цілком могли виникнути в час вказаний у наданій постанові («05 вересня 2020 року, приблизно о 04 годині 15 хвилин»). Вказане вогнепальне поранення голови за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень (згідно п. 2.1.3. а),б) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р.) Будь-яких ушкоджень утворення яких можливо було б пов`язати з боротьбою чи самозахистом, а також внаслідок самопадіння, чи падіння з прискоренням на тілі трупа гр-на ОСОБА_11 не виявлено. Смерть ОСОБА_11 настала внаслідок одиночного вогнепального сліпого кульового поранення голови з руйнуванням кісток черепа та речовини головного мозку і знаходиться у прямому причинному зв`язку із вогнепальним пораненням голови. При судово-токсикологічній експертизі в крові та сечі з трупа гр-на ОСОБА_11 етиловий спирт не знайдений;

висновком судово-медичної експертизи № 942 від 01.12.2020 (том 3 а.с. 35 - 37), відповідно до якого: у неповнолітньої ОСОБА_13 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: - непроникаючі вогнепальні поранення грудної клітки зліва з наявністю двох вхідних ран в медіальному верхньому і нижньому квадрантах лівої молочної залози з наявністю сторонніх тіл (куль, які було видалено хірургічним шляхом) та вхідної рани в ділянці лівої лопатки з контузією м`яких тканин лівої лопаточної, лівої грудної ділянок, які виникли від трьох дій снаряду (куль), що випущені з невстановленої вогнепальної зброї, могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 05 вересня 2020 року і, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6, як кожне окремо, так і в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Локалізація та характер ушкоджень, в сукупності, не властиві для нанесення власною рукою. Будь-яких тілесних ушкоджень, які з судово-медичної точки зору можна було б розцінити як сліди боротьби або самооборони, на тілі потерпілої в наданих медичних документах не відмічено. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_13 не втрачала свідомості та у неї не було пошкоджено життєво важливі органи, тому виконання нею активних дій (бігати, ходити тощо) - не виключається;

висновком судово-медичної експертизи № 943 від 01.12.2020 (том 3 а.с. 41 - 43), відповідно до якого, згідно з наданою медичною картою №8461 стаціонарного хворого КНП "Центральна міська лікарня" РМР у ОСОБА_10 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: сліпі вогнепальні поранення правої скроневої ділянки з наявністю двох вхідних ран та

сторонніх тіл м`яких тканин правої скроневої ділянки з ушкодженням латеральної стінки

правої орбіти, які виникли від двох дій снаряду (куль, які були виявлені при КТ

дослідженні головного мозку 06.09.2020), що випущено з невстановленої вогнепальної зброї; множинні різані рани нижніх третин обох передпліч без ушкодження сухожилків, травматичне пошкодження поверхневих чутливих гілок серединногонервазліва,які виникли від дії колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа чи інші колючо- ріжучі предмети. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися незадовго до поступлення потерпілої в

лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну, а саме 05

вересня 2020 року і, згідно п.2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеню

тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6,

відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Враховуючи локалізацію наявних тілесних ушкоджень, дані ділянки доступні для нанесення ушкоджень власною рукою. Будь-яких тілесних ушкоджень, які з судово-медичної точки зору можна було б розцінити як сліди боротьби або самооборони, на тілі потерпілої в наданих медичних документах не відмічено;

висновком експерта № 1268 від 22.09.2020 (том 3 а.с. 46 - 47), згідно якого, в крові ОСОБА_10 етиловий спирт не знайдений; висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 170-мк від 23.09.2020 (том 3 а.с. 50 - 52), згідно якого, вогнепальна рана на шкіряному клапті з лівої скроневої ділянки трупа ОСОБА_11 , виникла внаслідок одного пострілу з вогнепальної зброї, з відстані - щільно впритул, патроном ймовірно спорядженим кулею калібру 9 мм;

висновком судової біологічної експертизи (9.3 імунологічні дослідження) № 2.2-225/20 від 06.10.2020 (том 3 а.с. 56 - 62), висновком судової біологічної експертизи (9.3 імунологічні дослідження) № 2.2-226/20 від 06.10.2020 (том 3 а.с. 66 - 72), висновком судової цитологічної експертизи № 77 від 30.11.2020 (том 3 а.с. 75 - 77), висновком судової цитологічної експертизи № 78 від 30.11.2020 (том 3 а.с. 80 - 82), висновком судової імунологічної експертизи № 961 від 28.10.2020 (том 3 а.с. 86 - 87), висновком судової імунологічної експертизи № 960 від 28.10.2020 (том 3 а.с. 91 - 92), висновком судової імунологічної експертизи № 962 від 28.10.2020 (том 3 а.с. 96 - 97), вказані висновки підтверджують наявність крові ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , належність до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО;

висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 173-мк від 02.12.2020 (том 3 а.с. 99 - 101), згідно якого на тканині куртки неповнолітньої ОСОБА_13 виявлено два вхідних вогнепальних пошкодження, розташованих - одне у верхній третині лівої полиці та одне у верхній третині спинки, зліва. Дані вогнепальні пошкодження спричинені внаслідок двох пострілів зі зброї, спорядженої кулями калібра 9 мм, з відстані-впритул;

висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи (5.1 дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу), судової експертизи зброї(3.2 балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу) № 1.2-394/2.1-1249/20 від 10.12.2020 (том 3 а.с. 104 - 114), відповідно до якого, в складі речовини чорного кольору, нашарування якої наявні по контуру розташування отвору(пошкодження) на зовнішній поверхні представленої на експертизу наволочки, виявлено продукти пострілу(згорання) бездимного пороху. Постріли проводились набоями, які були спорядженні пороховими зарядами на основі нітроцелюлозного одноосновного пороху. Пошкодження на наволочці, наданій на дослідження, є вогнепальними. Вогнепальне пошкодження на наволочці було утворене при стрільбі з близької дистанції до 5 мм;

висновком судової імунологічної експертизи № 78 від 29.01.2021 (том 3 а.с. 118 - 119), висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи(5.1 дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу), судової експертизи зброї(3.2 балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу) № 1.2-393/2.1-1248/20 від 10.12.2020 (том 3 а.с. 122 - 134), відповідно до якого: в складі речовини чорного кольору, нашарування якої наявні по контуру розташування отвору(пошкодження) на зовнішній поверхні представленої на експертизу подушки та в частині наповнювача біло кольору (по контуру наявного пошкодження), виявлено продукти пострілу (згорання) бездимного пороху. Постріли проводились набоями, які були спорядженні пороховими зарядами на основі нітроцелюлозного одноосновного пороху. Пошкодження на наданій на експертизу подушці, є вогнепальними. Вогнепальне пошкодження на подушці було утворене при стрільбі з близької дистанції до 10 мм.

висновком судової імунологічної експертизи № 77 від 03.02.2021 (том 3 а.с. 138 - 139), висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи(5.1 дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу), судової експертизи зброї(3.2 балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу) № 1.2-395/2.1-1250/20 від 21.12.2020 (том 3 а.с. 142-157), відповідно до якої, в складі речовин чорного кольору, нашарування яких наявні по контуру розташування отворів(пошкоджень) на зовнішніх поверхнях представлених на експертизу предметах-підодіяльник, простирадло, ковдра та частини наповнювача з нього (по контуру наявних пошкоджень), виявлено продукти пострілу(згорання) бездимного пороху. Постріли проводились набоями, які були споряджені пороховими зарядами на основі нітроцелюлозного одноосновного пороху. Пошкодження на наданих на експертизу ковдрі, підодіяльнику та простирадлі, є вогнепальним. Вогнепальні пошкодження на ковдрі, підодіяльнику та простирадлі були утворені при стрільбі з близької дистанції до 5 мм».

висновком судової імунологічної експертизи № 76 від 03.02.2021 (том 3 а.с. 161 - 162); висновком судової вибухово-технічної експертизи(5.1 дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу) № 2.1-1246/20 від 23.12.2020 (том 3 а.с. 166 - 178), відповідно до якого, в складі змивів речовин з правої руки підозрюваної гр. ОСОБА_10 , нашарування яких наявні на марлевому тампоні білого кольору, виявлено продукти пострілу (компоненти) бездимного пороху. Постріли проводились набоями, які були споряджені пороховими зарядами на основі нітроцелюлозного одноосновного пороху;

висновком судової експертизи зброї (3.1 балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї) № 1.2-415/20 від 06.11.2020 (том 3 а.с. 182 - 193), висновком судової експертизи зброї (3.1 балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї) № 1.2-414/20 від 06.11.2020 (том 3 а.с. 197 - 213), висновком судової експертизи зброї (3.1 балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї 3.2 балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу) № 1.2-412/20 від 16.11.2020 (том 3 а.с. 217 - 247), висновок судової експертизи зброї (3.1 балістичне дослідження вогнепальної зброї) № СЕ-19/118-21/649-БЛ від 02.02.2021 (том 4 а.с. 6 - 23), висновком судової експертизи зброї (3.1 балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї) № 1.2-413/20 від 05.11.2020 (том 4 а.с. 27 - 34), висновком судової експертизи зброї (3.1 балістичне дослідження вогнепальної зброї) № СЕ-19/118-21/660-БЛ від 01.02.2021 (том 4 а.с. 40 - 58), висновком судової біологічної експертизи (9.6 дослідження волосся) № 2.2-242/20 від 30.12.2020 (том 4 а.с. 63 - 75),

висновком судової вибухово-технічної експертизи (5.1 дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу) № 2.1-1393/20 від 22.12.2020 (том 4 а.с. 78 - 86), відповідно до якого, в складі речовин, нашарування яких наявні на поверхнях предмету сферичної форми із еластичного полімерного матеріалу («куля», сейф-пакет ГСУ НП України № INZ1048685) і фрагмента предмету сферичної форми із еластичного полімерного матеріалу («фрагмент кулі», сейф-пакет НП України « EXP0135827) виявлено продукти пострілу (згорання) бездимного пороху. Постріли проводились набоями, які споряджені пороховими зарядами на основі нітроцелюлозного одноосновного пороху;

висновком судової трасологічної експертизи (4.6 дактилоскопічні дослідження) № 1.3-383/20 від 11.01.2021 (том 4 а.с. 90 - 118), висновком судової трасологічної експертизи(4.1 дослідження слідів людини та слідів тварини) № 1.5-314/20 від 11.12.2020 (том 4 а.с. 122 - 136), висновком судової біологічної експертизи (9.5 молекулярно-генетичні дослідження) № 250 від 18.12.2020 (том 5 а.с. 4 - 12), висновком судової біологічної експертизи (9.5 молекулярно-генетичні дослідження) № 251 від 22.12.2020 (том 5 а.с. 15 - 23), висновком судової біологічної експертизи (9.5 молекулярно-генетичні дослідження) № 253 від 16.12.2020 (том 5 а.с. 26 - 34); висновком судової біологічної експертизи (9.5 молекулярно-генетичні дослідження) № 252 від 24.12.2020 (том 5 а.с. 38 - 50), згідно якого на наданому на дослідженні ножі, а саме: клинку (об`єкт №1) та руків`ї (об`єкт №3), виявлено кров людини. На клинку (об`єкт №2) та руків`ї (об`єкт №3) ножа виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку та руків`ї ножа (об`єкти №№1,3), слідів крові та клітин, виявлених на клинку та руків`ї ножа (об`єкти №2,4). Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на клинку та руків`ї ножа (об`єкти №№1,3), слідів крові та клітин, виявлених на клинку та руків`ї ножа (об`єкти №2,4), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_10 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_11 , зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_13 . Походження слідів крові, виявлених в об`єктах №№1,3, слідів крові та клітин, виявлених в об`єктах №№2,4 від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 виключається.

висновком судової біологічної експертизи (9.5 молекулярно-генетичні дослідження) № 255 від 24.12.2020 (том 5 а.с. 54 - 67), відповідно до якого, на наданому на дослідженні ножі, а саме: руків`ї (об`єкт №1) та клинку (об`єкт №3), виявлено кров людини. На руків`ї ножа (об`єкт №2) виявлено кров людини та клітини з ядрами. На клинку ножа (об`єкт №4) виявлено поодинокі клітини з ядрами, крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки слідів крові, виявлених на руків`ї та клинку ножа (об`єкти №№1,3), слідів крові та клітин, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт №2), клітин, виявлених на клинку ножа (об`єкт №4). Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на руків`ї та клинку ножа (об`єкти №№1,3), слідів крові та клітин, виявлених на руків`ї ножа (об`єкт №2), клітин, виявлених на клинку ножа (об`єкт №4), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_11 зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_13 . Походження слідів крові, виявлених в об`єктах №№1,2, слідів крові та клітини, виявлених в об`єкті №1,3, слідів крові та клітин, виявлених в об`єкті №2 та клітини, виявлених в об`єкті №4, від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 виключається;

висновком судової біологічної експертизи (9.5 молекулярно-генетичні дослідження) № 257 від 23.12.2020 (том 5 а.с. 71 - 83), висновком судової біологічної експертизи (9.5 молекулярно-генетичні дослідження) № 256 від 22.12.2020 (том 5 а.с. 87 - 101), відповідно до якого, на наданому на дослідженні предметі, зовні схожому на револьвер (об`єкти №№ 1,2) виявлено кров людини. На рукоятці (об`єкт №3), барабані (об`єкт №4), спусковому гачку та курку (об`єкт №5) предмета, зовні схожого на револьвер, виявлено кров людини та клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на предметі, зовні схожому на револьвер (об`єкти №№1,2), слідів крові та клітин, виявлених на рукоятці (об`єкт №3), барабані (об`єкт №4), спусковому гачку та курку (об`єкт №5) предмета, зовні схожого на револьвер. Генетичні ознаки слідів крові, виявлених на предметі, зовні схожому на револьвер (об`єкти №№ 1,2), слідів крові та клітин, виявлених на рукоятці предмета, зовні схожого на револьвер(об`єкт №3), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_11 , зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_13 . Походження слідів крові та клітин, генетичні ознаки яких домінують серез змішаних генетичних ознак, виявлених в об`єкті №4, від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 виключається. Генетичні ознаки слідів крові та клітин, виявлених на спусковому гачку та курку предмета, зовні схожого на револьвер (об`єкт №5), є змішаними, містять генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваної ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_13 та не містять генетичних ознак зразка крові трупа ОСОБА_11 . Походження слідів крові та клітин, виявлених в об`єкті №5, від ОСОБА_11 виключається.

висновком стаціонарної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи №116 від 11.11.2020 (том 5 а.с. 119 - 125), проведеної судовими експертами КНП Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня, відповідно до якого, на даний час ОСОБА_10 страждає хронічним психічним захворюванням у формі маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих їй дій, ОСОБА_10 також страждала хронічним психічним захворюванням у формі маячного розладу, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих їй дій, ОСОБА_10 у тимчасовому хворобливому стані не перебувала. За своїми психічним станом на даний час, ОСОБА_10 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психічного закладу із звичайним наглядом. За своїм психічним станом на даний час, ОСОБА_10 не може правильно сприймати обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази. Індивідуально-психологічні особливості особистості ОСОБА_10 та, відповідно, і психологічна характнристика є суттєво змінені хворобливим розладом встановленим лікарями судово-психіатричними експертами. На момент інкримінованих їй дій ОСОБА_10 в стані фізіологічного афекту чи будь-якому іншому емоційному стані, що є психологічною підставою для сильного душевного хвилювання не перебувала. Вірогідних даних, щодо взаємозв`язку між наявністю на даний час у ОСОБА_10 хронічного психічного захворювання та її станом в період після народження доньки в наданих на експертизу матеріалах на простежується.

Щодо клопотання представників потерпілої про визнання висновку судово-психіатричного експерта №116 від 11.11. 2020 р. недопустимим доказом, слід зазначити, що досліджений в судудовому засіданні висновок експертів є науково обґрунтованим, вмотивованим та переконливим, складеним комісією експертів, які мають тривалий стаж роботи за спеціальністю «судово-психіатрична експертиза», попередньо експерти попереджалися про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, результатом їх висновків є тривале спостереження за ОСОБА_10 в умовах стаціонару в сукупності з дослідженням матеріалів кримінального провадження та медичної картки ОСОБА_10 . Відтак, лише суб`єктивних припущень, потерпілої та її представників недостатньо, щоб поставити під сумнів компетенцію, як судових експертів, так і зроблених ними висновків, формалізованих у висновку судово - психіатричних експертів. З огляду на викладене, у задоволенні клопотання про визнання висновку судово-психіатричного експерта №116 від 11.11. 2020 недопустимим доказом підстав нема .

Суд приходить до висновку про доведеність вчинення ОСОБА_10 суспільно-небезпечних діянь та про те , що її дії підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.1 ст.115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, ч.2 ст. 15 п.п. 2, 13, ч.2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство, вчинене щодо малолітньої дитини, особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.

Заслухавши прокурора, захисника та законного представника особи, відносно якої передбачається застосування заходів медичного характеру, потерпілої, представників потерпілих, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд застосовує до ОСОБА_10 , примусовий захід медичного характеру виходячи з наступного.

Так, за вимогами ст.ст. 19, 94 КК України, до особи визнаної судом неосудною, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їй може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №116, у відповідності до якого ОСОБА_10 страждає хронічним психічним захворюванням у формі маячного розладу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих їй дій ОСОБА_10 також страждала хронічним психічним захворюванням у формі маячного розладу, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_10 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Згідно з ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно з вимогами статей 18, 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, в якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу й місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність має бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) та юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає в наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки), юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлено одну з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_10 страждає хронічним психічним захворюванням, в період вчинення інкримінованого діяння та на час проведення експертизи за своїм психічним станом не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Тобто у ОСОБА_10 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання), так і інтелектуальної та вольової ознак юридичного критерію (нездатність розуміти свої дії та керувати ними).

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що ОСОБА_10 вчинила суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч.1 ст.115, ч.2 ст. 15 п.п.2,13, ч.2 ст. 115 КК України, в стані неосудності, отже, потребує стаціонарного лікування та застосовання до неї примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Судом в судовому засіданні встановлено , що згідно Висновку судово-психіатричного експерта №116 від 11.112020 року ОСОБА_10 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом .

Судом зафіксовано , що на час розгляду справи (а.с.144 т.11) , Комунальним підприємством "Острозька обласна психіатрична лікарня " Рівненської обласної ради надано інформацію про те , що з 13.02.2023 року ОСОБА_10 перебуває на лікуванні в КП "Острозька обласна психіатрична лікарня " Рівненської обласної ради на підставі постанови колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 02.02.2023 року по справі №570/816/21.

ІгнатюкІ.З. встановлений діагноз:"Параноїдна шизофренія , безперевний перебіг" (F20.0- за МКХ).

Станом на 04.03.2024 року психічний стан ОСОБА_10 актуальності не вратив , тривожність , періодична наявність слухових галюцинацій періодичне безсоння . Поведінка в умовах стаціонару упорядкована . Доступна мовному контакту , на запитання відповідає в плані бесіди , однак, часто не охоче , замкнута . Інструкцій режиму відділення не порушує . Продовжується лікування .

Слід зазначити що згідно рішення ЄСПЛ від 2 травня 2013 року у справі «Загідуліна проти Росії», заява № 11737/06, де суд зазначив, що для того, щоб відповідати підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції, провадження щодо примусової госпіталізації особи до психіатричного закладу повинно обов`язково передбачати чіткі ефективні гарантії від свавілля з огляду на вразливість осіб, які страждають на психічні розлади, та потребу в наведенні дуже вагомих причин для виправдання будь-яких обмежень їхніх прав. ЄСПЛ в своїх рішеннях звертав увагу, що особа не може вважатися «психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»).

Тому, на підставі вищенаведеного , суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_10 примусові заходи медичного характеру, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Потерпілим ОСОБА_20 до ОСОБА_14 , ОСОБА_15 подано цивільний позов про відшкодування моральної шкодив розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень .

31жовтня 2023 року потерпілий та цивільний позивач у справі ОСОБА_20 помер, згідно свідоцтва про смерть 1-гю №314814, актовий запис 2129. а.с.108 т.10 .

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається .

Керуючись: ст.ст. 19, 93, ст. 94 КК України та на підставі ст.ст.503-516 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_10 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

До набрання даною ухвалою законної сили продовжити запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_10 , у виді поміщення (утримання) до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, а саме до КП «Острозька обласна психіатрична лікарня» Рівненської обласної ради.

Речові докази: картку-пам`яті «micro SD 16 Gb» на якому знаходиться відеозапис огляду місця події 05.09.2020 на території господарства, житлового будинку з господарськими приміщеннями за адресою: будинку АДРЕСА_3 ; оригінальний носій інформації - картку-пам`яті «micro SD 16 Gb» на якому знаходиться відеозапис допиту малолітньої(неповнолітньої) потерпілої ОСОБА_13 від 28.09.2020 залишити в матеріалах кримінального провадження; два мобільні телефони марки «Samsung»; золотий ланцюжок з хрестиком жовтого кольору - повернути законному власнику.

Інші речові докази знищити.

Судові витрати в розмірі вартості судових експертиз - віднести на рахунок держави.

В частині поданого цивільного позову ОСОБА_20 до ОСОБА_14 , ОСОБА_15 про відшкодування моральної шкоди - закрити провадження на підставі п.7.ч1.ст.255 ЦПК України .

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1