Справа № 635/4387/18
Провадження №1-кп/639/26/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року смт.Покотилівка Харківського району

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_2 ,

захисника - адвоката ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 30.03.1999 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.141, ч.2 ст.140, ч.3 ст.193, ст.42 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 02.03.2001 року Київським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.142, ч.1 ст.122, ст.42 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 10.05.2012 року Київським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.389, ст.70, ч.4 ст.71 КК України до 11 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання 27.12.2013 року на підставі ст.81 КК України із невідбутою частиною покарання 21 день;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 05.02.2018 року ОСОБА_4 приїхав у гості до свого знайомого, який є особою, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, в період з 05.02.2018 по 08.02.2018 ОСОБА_4 , під час бесід та спільного відпочинку з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, стало відомо, що між останнім та його сусідом ОСОБА_6 , який проживає у будинку АДРЕСА_2 , маються неприязні відносини, як з побутових питань, так і написання заяви 20.12.2017 ОСОБА_6 до Липецького ВП ГУНП в Харківській області, про начебто скоєння особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження крадіжки грошових коштів останнього в сумі 10 000 доларів США, яку він, з його слів, не скоював.

Дізнавшись про наявний конфлікт між ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 за власною ініціативою вирішив сходити до ОСОБА_6 з метою залагодження конфлікту між ними, шляхом бесіди, і 08.02.2018 приблизно о 14.30, прийшов до домоволодіння ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого зайшов в будинок. Зустрівши там ОСОБА_6 , ОСОБА_4 почав розмову з потерпілим з приводу його відносин із сусідом, яким є особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження. Не бажаючи вести діалог саме на цю тему, ОСОБА_6 у грубій формі відповів ОСОБА_4 , після чого між останніми виник словесний конфлікт, який в подальшому переріс у бійку, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за допомогою кухонного ножа, який знайшов у будинку потерпілого, наніс ОСОБА_6 чотири удари в область голови та грудної клітини. Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження: сліпу колото-різану рану лівої щоки; дві непроникаючі колото-різані рани грудної клітини на передній (справа по середньо-ключичній лінії на рівні 5-го міжребір?я) і задній (справа по біляхребтовій лінії у ІІІ міжребер?ї) поверхні грудної клітини справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, і проникаючу колото-різану рану грудної клітини зліва по задній пахвинній лінії у VI міжребір?ї з ушкодженням 5-го сегменту нижньої частки лівої легені, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вибігли з будинку у двір домоволодіння, де між ними продовжився словесний конфлікт.

В цей час на територію домоволодіння ОСОБА_6 зайшла особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , у якого були наявні тілесні ушкодження, та який почав висловлюватись нецензурною лайкою в бік вказаної особи. В ході розвитку конфлікту між ОСОБА_6 та між особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у останнього на грунті тривалих неприязнених відносин між ними, виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_6 , про що він не повідомив ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, та діючи окремо від ОСОБА_4 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з мотивів тривалої особистої неприязні до потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, наніс почергово, дерев`яним плінтусом та кувалдою, які знайшов на території двору, не менш 12 ударів в область голови ОСОБА_6 і продовжував їх наносити до тих пір, доки ОСОБА_6 припинив подавати ознаки життя. Причиною смерті ОСОБА_6 стала травма голови у вигляді множинних переломів кісток склепіння та основи черепу та внутрішньочерепних крововиливів (розтрощення черепу). Між травмою голови та настанням смерті є причинний зв`язок.

В подальшому, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запропонував ОСОБА_4 затягти труп ОСОБА_6 в будинок аби його не виявили сторонні особи, що вони і зробили, поклавши труп ОСОБА_6 на диван та накривши його зверху одягом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не визнав, зазначивши, що 08.02.2018 року він перебував в гостях у знайомого, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, в АДРЕСА_2 і зайшов до домоволодіння його сусіда ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , якого знав. Під час розмови з останнім у них виникла сварка, ОСОБА_6 став лаятися і схопив ножа, між ними відбулася боротьба, в ході якої він захищався і намагався цей ніж відібрати. Але під час боротьби він неумисно наніс ножем, який був у ОСОБА_6 , йому поранення о область обличчя та тулуба. Потім він пішов з домоволодіння, а ОСОБА_6 залишився на своєму подвір`ї, був живий і лаявся. Жодного умислу убивати останнього у нього не було. Визнає себе винним в нанесенні тяжких тілесних ушкоджень у виді чотирьох колото-різаних ран потерпілому ОСОБА_6 .

Незважаючи на невизнання вини у незакінченому замаху на вбивство, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 повністю доведена зібраними по справі та дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами.

Протоколом огляду місця події від 10.02.2018 року, з фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 і виявлено у кімнаті №3 на дивані під ковдрами труп ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також виявлено та вилучено: мобільний телефон «MAXVI B-24», мобільний телефон «САТ» з сім-картками Київстар та МТС та з картою пам`яті, мобільний телефон «SAMSUNG C5212», мобільний телефон «NOKIA 101», мобільний телефон «SAMSUNG S105E», мобільний телефон «NOKIA» чорного кольору, мобільний телефон «NOKIA 612С», картка від сім-карти Київстар НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , шість ножів (5 з будинку, 1 з підвалу), дерев`яну палицю з РБК з лівої клумби, металеву трубу з двору, кувалду з лівої клумби двору, наволочку з кімнати №3, змив РБК з кінця сліду волочіння (кімната №3), змив РБК з плити у коридорі №2, змив РБК з сліду волочіння у кімнаті №1, змив РБК з початку сліду волочіння у кімнаті №2, змив РБК з коридору, змив РБК з дверного пройому (вхід у будинок), змив РБК зі снігу з подвір`я, змив РБК зі снігу з двору, коробка з рослиною речовиною з коридору, п`ять недопалків з кімнати №1, три недопалки з кухні, пакет з-під кофе з речовиною рослинного походження з коридору, шапка з кімнати №1, фрагмент шпалери з дверей шафи, дві пляшки з-під уайт-спирту з прозорою рідиною, один відріз липкої стрічки зі СПР з дверцят холодильника, один відріз липкої стрічки з пляшки з-під горілки з кухні.

Протоколом огляду місця події від 16.02.2018 року, в службовому приміщенні ХОБСМЕ, філія №1 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено і вилучено речі з трупу ОСОБА_6 брюки з джинсової тканини, брюки спортивні, фуфайка (футболка), труси, шкарпетки.

Протоколом слідчого експерименту 16.02.2018 року, в ході якого особа, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження і перебуває у розшуку, пояснив про обставини події, яка відбувалася 08.02.2018 року в домоволодінні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , а також обставини, характер і кількість спричинених ним тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . А також зазначив, що при ньому ОСОБА_4 не наносив будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому.

Висновком експерта №321-С/18 на підставі проведеної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким встановлені наступні тілесні ушкодження: травма голови у вигляді множинних переломів кісток склепіння та основи черепа розповсюджується через лобну кістку та припиняється в ділянки руйнування лобної кістки; перелому лобної та лівої тім?яної кістки, що бере початок від зони руйнування лобної кістки; лобної кістки з переходом на праву і ліву передні та праву середню черепну ямки з обособленням півнячого гребня), субарахноідальних крововиливів (крововиливів під м?які мозкові оболонки) обох півкуль в лобній ділянці зліва, правій скроневій та потиличній ділянках, розтрощення правого скроневого м?яза з крововиливом в нього та з наявністю множинних забитих ран (11) на волосяній частині голови та крововиливів в м?які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в ділянці цих ран (рани №№1, 2 та 3 на чолі зліва, на межі росту волосся; рана №№4 та 5 в лобній ділянці справа; рани №№6 та 7 в правій скроневій ділянці; рани №№8 та 9 в лівій тім?яній ділянці; рани №№10 та 11 в потиличній ділянці); забита рана у зовнішнього кута правого ока (рана №12); сліпа колото-різана рана лівої щоки (рана №13); дві непроникаючі колото-різані рани грудної клітки на передній (справа з середньо-ключичній лінії на рівні 5-го міжребір`я) і задній (справа по біляхребтовій лінії у III міжребір`ї) поверхні грудної клітки справа; проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва по задній пахвинній ліні у 11 міжребір`ї з ушкодженням 5-го сегменту нижньої частки лівої легені. Вказані травми голови є прижиттєвими та утворилися незадовго до настання смерті (період обчислюємий хвилинами/десятками секунд) в результаті багаторазової (не менш 12-ти кратної травматичної дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою контактною поверхнею, найбільш ймовірно циліндричної форми, за механізмом удару, інші індивідуальні в конструктивні особливості травмуючої поверхні якого (яких) не відобразились. Вказані колото-різані рани грудної клітки мають ознаки прижиттєвості та могли утворитися, як в процесі настання смерті, так і в короткий проміжок після її настання. Та утворились внаслідок, що найменше 4-х кратної ударної травматичної дії одностороннєгострого, плоского, типу клинка ножа, колючо-ріжучого предмета, з леза середньої гостроти, обухом «П» - подібного поперечного перетину з помірно вираження ребрами. Індивідуальні властивості предмета в пошкодженні не відобразилися. Найбільша ширина зануреної частини клинка цього предмета для вищевказаної проникаючої ре грудної клітки, була не більше 2,1см. Вищевказана травма голови та проникаюче колото-різане поранення грудної клітки мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Не проникаюча колото-різана рана щоки та грудної клітки (справа по середньо-ключичній лінії та по біляхребтовій лінії) та забита рана правого ока мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Причиною смерті ОСОБА_6 стала вказана травма голови у вигляді множинних переломів кісток склепіння та основи черепу та внутрішньочерепних крововиливів (розтрощення черепа). Таким чином, між травмою голови та настанням смерті є прямий причинний зв?язок. На підставі даних про динаміку трупних явищ, встановлених під час експертизи трупу, слід вважати, що смерть ОСОБА_6 , найвірогідніше настала, не раніше ніж за 3-4 доби, до експертизи трупу в секційній залі.

Висновком експерта №11/321-С/18 трупа ОСОБА_6 , яким встановлено, що зважаючи на те, що індивідуальні особливості клинка ножа в ушкодженнях не відобразились, сказати одним чи декількома гострими предметами спричинені тілесні ушкодження та назвати групові ознаки клинка гострого предмета не є можливим. Рановий канал бере свій початок по задній пахвинній лінії у VI межребер?ї зліва на шкірі грудної клітини, проходить через підшкірно-жирову клітковину, міжреберні м?язи, пристінкову плевру, проникає в ліву плевральну порожнину та сліпо закінчується в 5-му сегменті нижньої частки лівої легені, в паренхимі якої закінчується. Рановий канал направлений зліва направо, майже горизонтально та дещо зверху донизу, довжиною 11 см. Встановлені при експертизі трупа тілесні ушкодження (травма голови у вигляді сукупності зазначених ушкоджень) утворились в результаті багаторазової ударної травматичної дій тупого твердого предмета (предметів) індивідуальні особливості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились. Зважаючи на характеристики ран №№1,2,3,4,8,9,10,11,12, можна допустити, що вони утворились від ударної травматичної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактною поверхнею, найбільш ймовірно циліндричної форми, або наближеної до неї, яким міг бути як фрагмент плінтусу, так і фрагмент труби. Судячи з морфологічних особливостей ран №5,6,7 найбільш імовірно, що вони утворились від ударної травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), який мав дугоподібне ребро, якою могла бути і кувалда. Зіставляючи морфологічні ознаки вищевказаної травми голови у ОСОБА_6 з конструктивними особливостями наданих на експертизу кувалди, фрагменту труби та плінтусу, найімовірніше за все, рани №1,2,3,4,8,9,10,11,12 - утворились від дії фрагменту плінтусу чи труби (оскільки вони мають схожі конструктивні особливості - мають наближену до циліндричної форму), а рани №№5,6,7 - внаслідок дії кувалди. За судово-медичними даними, встановленими при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_6 , встановити послідовність спричинення тілесних ушкоджень не є можливим в зв?язку з гнильними змінами, а також множинним характером ушкоджень на голові. Встановити позу, в якій знаходився потерпілий в момент спричинення йому тілесних ушкоджень, та взаємне розташування потерпілого та підозрюваного (підозрюваних) під час спричинення ударів та заподіяння тілесних ушкоджень, виходячи з даних, що отримані при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_6 не є можливим. Після отримання вищевказаної травми голови, малоймовірно, що ОСОБА_6 міг самостійно пересуватися, чинити опір та здійснювати які-небудь дії. Будь-яких ушкоджень, характерних для боротьби, самооборони, а також слідів які б свідчили про переміщення тіла на трупі ОСОБА_6 не виявлено. За результатами судово-медичної експертизи м?язу стегна трупа гр-на ОСОБА_6 виявлений етиловий спирт в кількості - 1,57% (що відповідає вмісту його у живих людей при алкогольному сп?янінні бутиловий, ізоаміловий спирти не виявлено.

Висновком експерта №442 від 16.03.2018 року судової дактилоскопічної експертизи, яким встановлено, що сліди пальців рук, вилучені 10.02.2018 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , належать підозрюваній особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

Висновком експерта №136к-Ис/18 судово-медичної експертизи зразка крові від трупа ОСОБА_6 1968 року народження, яким встановлено, що кров від трупа ОСОБА_6 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А.

Висновком експерта №35МК-С/18/321-С/18 судово-медичної експертизи клаптя шкіри №1 з лівої бічної поверхні тулуба та клаптя шкіри №2 з лобної ділянки справа від трупа ОСОБА_6 , яким встановлено, що на шкірному клапті №1 встановлена одна рана з властивостями колото-різаної, що утворена одноразовою дією одностроннєгострого, плоского типу клинка ножа, колото-ріжучого предмета, з лезом середньої гостроти, обухом «П»-подібного поперечного перетину з помірно вираженими ребрами. Найбільша ширина зануреної частини клинка цього предмета була не більше 2.1 см. Індивідуальні властивості предмета в пошкодженні не відобразилися. На шкірному клапті №2 встановлена одна забита рана, яка утворилась внаслідок ударної дії тупого твердого предмета з обмеженою контактною поверхнею, найбільш можливо циліндричної форми, довжиною не менше 4.4 см.

Висновком експерта №15/№330-С/18 судово-медичної експертизи дерев`яної палиці /фрагменту плінтусу (об`єкт №1), вилученої 10.02.2018 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , на якій знайдені сліди крові людини, які можуть походити від будь-якої людини з груповою приналежністю крові В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А, у тому числі від потерпілого гр. ОСОБА_6 .

Висновком експерта №15/№331-С/18 судово-медичної експертизи кувалди (об`єкти №№1-5), вилученої 10.02.2018 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно якого в об`єктах №1,4 знайдені сліди крові людини, які можуть походити від будь-якої людини з груповою приналежністю крові В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А, у тому числі від потерпілого гр. ОСОБА_6 . В об`єкті №5 знайдені сліди крові людини, встановити групову приналежність не було можливості, в об`єктах №2,3 сліди крові не знайдені.

Висновком експерта №208-Ис/18 відповідно якого на трьох фрагментах марлевого бинта зі змивами (об`єкти №1-3), вилученими в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від гр. ОСОБА_6 не виключається.

Висновком експерта №209-Ис/18, відповідно до якого на трьох фрагментах марлевого бинта зі змивами з вилиці в тамбурі двері (об`єкт №1), з тамбуру в будинку (коридор) (об`єкт №2), з плитки в тамбурі, коридор №2 (об`єкти №3), вилученими в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від гр. ОСОБА_6 не виключається.

Висновком експерта №207-Ис/18, відповідно до якого на трьох фрагментах марлевого бинта зі змивами «зі сліду волочіння» (об`єкти №№1-3), вилученими в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від гр. ОСОБА_6 не виключається.

Висновком експерта №216-Ис/18, відповідно до якого на наволочці (об`єкти №№1, 3,5-7), вилученій в ході огляду місця події, знайдена кров людини, походження якої від гр. ОСОБА_6 не виключається.

Висновком експерта №15№332-С/18 при проведенні судово-медичної експертизи трьох недопалків марки «PHILIP MORRIS» (об`єкти №№1-3), вилучених в ході огляду місця події, в слідах слини на недопалку цигарки (об`єкт №2), даний недопалок міг палити чоловік з груповою належністю крові В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А, в тому числі і потерпілий ОСОБА_6 ..

Відповідно до висновку експерта №14№324-С/18, кров підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.

Висновком експерта №14№434-С/18, відповідно до якого на тенісці гр. ОСОБА_6 (об`єкти №№1-14), вилученій у приміщенні ХОБСМЕ 2, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутним антигеном Н, властивої йому самому. Від підозрюваного ОСОБА_4 ця кров виникнути не могла.

Висновком експерта №14№436-С/18, відповідно до якого на спортивних брюках гр. ОСОБА_6 (об`єкти №№1-3), вилучених у приміщенні ХОБСМЕ 2, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутним антигеном Н, властивої йому самому. Від підозрюваного ОСОБА_4 ця кров виникнути не могла.

Висновком експерта №14№435-С/18, відповідно до якого на джинсових брюках гр. ОСОБА_6 (об`єкти №№1-7, 10-14), вилучених у приміщенні ХОБСМЕ 2, знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутним антигеном Н, властивої йому самому. Від підозрюваного ОСОБА_4 ця кров виникнути не могла.

Допитаний в судовому засіданні лікар судово-медичний експерт Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , який проводив експертизу трупа ОСОБА_6 , надав пояснення, що смерть ОСОБА_6 наступила від травми голови у виді множинних переломів кісток склепіння та основи черепу та внутрішньочерепних крововиливів (розтрощення черепа). Непроникаючі колото-різані рани щоки і грудної клітини і проникаюча колото-різана рана грудної клітини та крововтрата від неї не могли стати причиною смерті ОСОБА_6 .

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Встановлені судом обставини також узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з висновками судово-медичних експертиз та судової дактилоскопічної експертизи, поясненнями експерта в судовому засіданні. А також не суперечать поясненням обвинуваченого, даним, отриманим в ході проведення судово-медичних експертиз стосовно характеру нанесених ним потерпілому тілесних ушкоджень, їх кількості і розташування.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України суд бере до уваги поведінку винного і потерпілого, що передувала події, те, що обвинувачений прийшов до будинку потерпілого поговорити, без наміру заподіяти йому смерть, оскільки знаряддя вчинення злочину не було завчасно ним підготовлене і принесено на місце події, а було знайдено в будинку потерпілого.

Крім того, конфлікт виник між обвинуваченим і потерпілим раптово, переріс у бійку, в ході якого обвинувачений ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_6 удари ножем чотири рази неприцільно у різні ділянки тіла, заподіявши таким чином колото-різані поранення обличчя та грудної клітини, з яких тільки одне за висновком судово-медичної експертизи є проникаючою колото-різаною раною грудної клітини і є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Однак за поясненнями експерта ОСОБА_7 , наданими в судовому засіданні, завдані колото-різані рани не могли призвести до смерті потерпілого

. Судом також прийнято до уваги той факт, що, після нанесення потерпілому ударів ножем обвинувачений ОСОБА_4 бачив та усвідомлював, що потерпілий залишався живим, перебував у тямі, він його не переслідував, інших тілесних ушкоджень не наносив та взагалі не вчиняв будь-яких дій, щоб спричинити йому смерть чи інші тілесні ушкодження, що однозначно доводить відсутність прямого умислу обвинуваченого на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_6 .

Доказів на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний намір щодо позбавлення життя ОСОБА_6 до кінця з причин, які не залежали від його волі, матеріали справи не містять.

Як вбачається із протоколу слідчого експерименту, в той час як особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зайшов у домоволодіння ОСОБА_6 , ОСОБА_4 жодних ударів ножем останньому не наносив, а ніж був у руках ОСОБА_6 .

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

З огляду на досліджені докази, кваліфікацію органом досудового розслідування дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як незакінчений замах на умисне вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, суд вважає невірною, так як наявні у справі докази свідчать про зміст і спрямованість умислу ОСОБА_4 саме на заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт нанесення ОСОБА_4 в ході бійки чотирьох ножових ударів в область голови та грудної клітини ОСОБА_6 , оскільки факт їх спричинення, кількість і механізм утворення підтверджується поясненнями обвинуваченого, висновками судових експертиз, поясненнями експерта в судовому засіданні.

Оцінюючи суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до своїх дій та їх наслідків, який не бажав смерті потерпілому, суд враховує, що в ході судового розгляду не встановлено обставин, які б свідчили про наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 прямого умислу на позбавлення життя потерпілого.

Зазначені обставини в їх сукупності вказують на відсутність будь-яких ознак, що умисел ОСОБА_4 був спрямований на умисне вбивство, однак наявний склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України. Обвинувачений умисно наніс тілесні ушкодження потерпілому та припускав з огляду на знаряддя вчинення злочину - кухонний ніж - заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, свідомо допускаючи спричинення будь-яких тілесних ушкоджень, окрім тих, які б могли потягнути за собою смерть потерпілого, оскільки настання смерті умислом обвинуваченого не охоплювалося, враховуючи обставини події того дня, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, поведінку обвинуваченого після завдання потерпілому тілесних ушкоджень.

Відтак, спрямованість умислу обвинуваченого саме на вбивство потерпілого, на переконання суду, залишилось не доведеним поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України та п. п. 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом, безпосередньо спрямованим на вчинення злочину, діяння, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин. Зазначене кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 13 лютого 2020 року в справі №164/1826/17 (провадження №51-6292км19).

Частиною 3 ст. 337 КПК України передбачено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. 23 постанов Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.90р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» №379 від 07.05.2018 ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі дисоціального розладу особистості. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, а отже є осудним.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, його вік, стан здоров`я.

За таких обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статі закону, що передбачає кримінальну відповідальність ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі у межах фактично відбутого покарання.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з дати його фактичного затримання, зарахувавши в строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Оскільки у кримінальному провадженні наявний ще один обвинувачений, матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, з ОСОБА_4 на підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-дактилоскопічної експертизи №422 від 16.03.2018 року, у розмірі частини від загального розміру процесуальних витрат в сумі 858,00 грн. Докази інших процесуальних витрат в матеріалах справи відсутні.

Доля речових доказів судом не вирішується, оскільки матеріали справи є виділеними з кримінального провадження та судовий розгляд у відношенні іншого обвинуваченого, який перебуває у розшуку, не завершений.

Запобіжний захід обвинуваченому слід скасувати, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду, у зв`язку з фактичним відбуттям строку покарання.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання -у виді 6 (шести) років 2 місяців 12 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання 11 лютого 2018 року, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно, у зв`язку з фактичним відбуттям покарання.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №442 від 16.03.2018 у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та

прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1