Справа № 357/5550/24
У Х В А Л А

17 квітня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001328, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України,

про арешт тимчасово вилученого майна,

У С Т А Н О В И В:

15.04.2023 у провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001328, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001328 від 10.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 10.04.2024 до чергової частини Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що 10.04.2024 близько 14 год. 00 хв. внаслідок порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки спричинено виникнення пожежі, а саме автомобіля марки «ГАЗ» моделі «33023» д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, білого кольору, що знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдано майнової шкоди у великому розмірі.

10.04.2024 в період часу з 16:10 год по 17:34 год слідчим ОСОБА_4 , з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, відповідно до вимог статей 233, 237 КПК України, проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні речові докази: деформований (стиснутий) полімерний стакан об`ємом 0,5 літра (порожній), який було виявлено в бетонному смітнику, по праву сторону від хвіртки, на відстані 1,3 метри, під стіною будинку. З поверхі (зовнішньої сторони) даного полімерного стакану за допомогою дистильованої води та стерильного марлевого бинту зроблено змив, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами на ньому, після чого полімерний стакан поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000820. На відстані 4,6 метри від будинку розташований вантажний транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі « НОМЕР_2 » з державними номерними знаками НОМЕР_1 . На поверхні підлоги автомобіля, біля переднього пасажирського сидіння виявлено пожежне сміття (частини металу, пластику та тканини), яке поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000821. З місця розташування керма вище зазначеного автомобіля вилучено кабелі живлення, які поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000824. Неподалік автомобіля, на поверхні ґрунтового покриття виявлено запальничку білого кольору марки «Cricket», з поверхні якої за допомогою дактилопорошку та клейкої дактилострічки перекопійовано виявлений слід папілярних ліній, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору із відповідними написами на ньому, після чого запальничку поміщено до окремого паперового конверту коричневого кольору із відповідними написами.

Також встановлено, що оглянутий пошкоджений вантажний автомобіль ГАЗ належить ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаним транспортним засобом користувався ОСОБА_6 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: вантажного транспортного засобу марки «ГАЗ», моделі « НОМЕР_2 » з державними номерними знаками НОМЕР_1 , 2006 року випуску, з номером шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , деформований (стиснутий) полімерний стакан об`ємом 0,5 літра (порожній), який було виявлено в бетонному смітнику, по праву сторону від хвіртки, на відстані 1,3 метри, під стіною будинку, який поміщено до спец. пакету № ВУМ2000820. На відстані 4,6 метри від будинку розташований вантажний транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі « НОМЕР_2 » з державними номерними знаками НОМЕР_1 . На поверхні підлоги автомобіля, біля переднього пасажирського сидіння виявлено пожежне сміття (частини металу, пластику та тканини), яке поміщено до спец. пакету № ВУМ2000821. З місця розташування керма вище зазначеного автомобіля вилучено кабелі живлення, які поміщено до спец. пакету № ВУМ2000824. Неподалік автомобіля, на поверхні ґрунтового покриття виявлено запальничку білого кольору марки «Cricket», яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору із відповідними написами - з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до вилученого майна, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, із забороною користування та відчуження ним.

У судове засідання прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не прибув, натомість подав до суду заяву, якою просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі.

Володілець майна - ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не прибув, натомість надіслав до суду заяву, якою просить проводити розгляд клопотання у його відсутності, проти накладення арешту не заперечує.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора та володільця майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку є майном особи, яка не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, тобто є третьою особою, а тому з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.

Крім цього слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна, яке було вилучено 10.04.2024, наступного дня 11.04.2024 було направлено на адресу суду поштовим зв`язком. Таким чином, достеменно встановлено, що прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше робочого дня після вилучення майна, в порядку, передбаченим ч. 5 ст. 171 КПК України.

У відповідності до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення або ж одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучені під час огляду місця події речі вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001328, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

10.04.2024 в період часу з 16:10 год по 17:34 год слідчим ОСОБА_4 проведено огляд місця події, а саме території домоволодіння, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено: деформований (стиснутий) полімерний стакан об`ємом 0,5 літра (порожній), який було виявлено в бетонному смітнику, по праву сторону від хвіртки, на відстані 1,3 метри, під стіною будинку. З поверхі (зовнішньої сторони) даного полімерного стакану за допомогою дистильованої води та стерильного марлевого бинту зроблено змив, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору з відповідними написами на ньому, після чого полімерний стакан поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000820. На відстані 4,6 метри від будинку розташований вантажний транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі « НОМЕР_2 » з державними номерними знаками НОМЕР_1 . На поверхні підлоги автомобіля, біля переднього пасажирського сидіння виявлено пожежне сміття (частини металу, пластику та тканини), яке поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000821. З місця розташування керма вище зазначеного автомобіля вилучено кабелі живлення, які поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000824. Неподалік автомобіля, на поверхні ґрунтового покриття виявлено запальничку білого кольору марки «Cricket», з поверхні якої за допомогою дактилопорошку та клейкої дактилострічки перекопійовано виявлений слід папілярних ліній, який поміщено до паперового конверту коричневого кольору із відповідними написами на ньому, після чого запальничку поміщено до окремого паперового конверту коричневого кольору із відповідними написами.

Постановою слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 11.04.2024 тимчасово вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадженняприходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучене під обшуку майно може бути використанне як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, і тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення доведення факту вчинення кримінального правопорушення. Обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Таким чином, на переконання слідчого судді, з метою запобігання можливості приховування, знищення або перетворення речових доказів у кримінальному провадженні, на даному етапі кримінального провадження досліджені матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора слід задовольнити.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001328, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 10.04.2024 під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , майно, а саме:

на деформований (стиснутий) полімерний стакан об`ємом 0,5 літра (порожній), який поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000820; пожежне сміття (частини металу, пластику та тканини), яке поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000821; кабелі живлення, які поміщено до спеціального пакету № ВУМ2000824; запальничку білого кольору марки «Cricket», яку поміщено до паперового конверту коричневого кольору із відповідними написами, яке передане на зберігання до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, що по вул. Привокзальна, 3-А в м. Біла Церква Київської області, шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження ним;

на вантажний транспортний засіб марки «ГАЗ», моделі «33023» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , 2006 року випуску, з номером шасі (кузова, рами) - НОМЕР_3 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_5 , перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на території домоволодіння що за адресою: АДРЕСА_2 , та переданий за зберігання до Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, шляхом накладення заборони володіння, користування та розпорядження ним.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_8