Справа № 180/1429/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 р. Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні №0000053, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 в черговий раз звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД ВП№1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000053 від 27.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про відмову у визнанні потерпілим від 18.04.2024 року. В обґрунтування скарги посилаються на те, що кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за фактом того, що 09.05.2023 року о 13:00 год., в кабінеті №9 Виконавчого комітету Марганецької міської ради, ОСОБА_4 отримав від працівників виконкому акт обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ, який він вважає підробленим, а саме вважає, що до нього внесені неправдиві відомості.

Наявність такого акту, завдало йому та неповнолітній особі яка перебуває у нього під опікою шкоди, вони є заявниками по кримінальному провадженню, тому мають бути саме потерпілими у вказаному кримінальному провадженні. Натомість дізнавач відмовив їм у наданні статусу потерпілих безпідставно. Просить скасувати постанову дізнавача від 18.04.2024 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримав, посилаючись на викладені у ній обставини та просив її задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав матеріали кримінального провадження для огляду в судовому засіданні та заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував.

Заслухавши пояснення скаржника, позицію прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Як вбачається з фабули витягу з ЄРДР за №0000053 від 27.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, 09.05.2023 року о 13:00 год., в кабінеті №9 Виконавчого комітету Марганецької міської ради, ОСОБА_4 отримав від працівників виконкому акт обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ, який він вважає підробленим, а саме вважає, що до нього внесені неправдиві відомості.

Постановою дізнавача СД ВП№1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 18 квітня 2024 року відмовлено у залученні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості потерпілих, оскільки в ході розгляду матеріалів не встановлено яку саме шкоду (моральну, фізичну або майнову) завдано їм внаслідок вчиненого проступку, який є об`єктом розслідування у кримінальному провадженні, не вказано в чому саме ця шкода виражається.

Постановою дізнавача СД ВП№1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 18 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про залучення Козирських в якості потерпілих, з причини відсутності відомостей про порушені права та законні інтереси вказаних осіб та не встановлення шкоди, яка їм була завдана, шляхом надання акту обстеження.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина 5 цієї статті зазначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В черговий раз вирішуючи питання щодо правомірності відмови дізнавачем у визнанні Козирських потерпілими у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа № 439/397/17, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення саме проти нього кримінального правопорушення.

Таким чином, потерпілий у кримінально - правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення такого посягання, незалежно від того, чи закріплений такий статус процесуально.

При цьому, об`єктом посягання, в розумінні ч.1 ст.358 КК України, за ознаками якої здійснюється кримінальне провадження, є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Законодавцем віднесено злочини, передбачені ст.358 КК України до Розділу Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів», а отже дізнавачем обґрунтовано відмовлено у залученні в якості потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України відноситься до злочинів з формальним складом для наявності об`єктивної сторони якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди.

Посилання скаржника на спричинення йому шкоди внаслідок складання акту не є об`єктом посягання кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Крім того до матеріалів скарг не було надано документів, які б на даний час переконливо свідчили про те, що кримінальним правопорушенням, за ознаками ч.1 ст. 358 КК України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було завдано моральну шкоду.

З огляду на наведене приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, оскільки дізнавач в оскаржуваній постанові правомірно, обґрунтовано, вмотивовано прийшов до переконання про відсутність в матеріалах кримінального провадження №0000053 від 27.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України достатніх даних вважати, що вказаним проступком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була заподіяна шкода.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 369, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_4 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_5 на постанову дізнавача від 18 квітня 2024 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000053- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1