Справа № 563/388/24
провадження № 1-кп/563/49/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року Корецький районний суд

Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Корець кримінальне провадження № 0000040 від 15 лютого 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, розлученого, приватного підприємця, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний.

07 лютого 2024 року військовозобов`язаному солдат ОСОБА_4 , згідно Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», після проходження медичної комісії, згідно якої він був визнаний придатним для відправки на військову службу під час мобілізації, вручено бойову повістку на призов, відповідно до якої він мав з?явитися 08 лютого 2024 року о 09 год. до ТЦК та СП. Проте, повістку про виклик на військову службу ОСОБА_4 отримувати відмовився та не підписав. Хоча був зобов?язаний з?явитися для проходження військової служби на визначене у повістці число до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для відправлення до військової частини, однак, зобов?язання не виконав та став ухилятись від проходження служби.

Будучи заздалегідь попередженим про кримінальну відповідальність та достовірно знаючи про проведення призову під час загальної мобілізації, маючи на меті злочинний умисел направлений на ухилення від призову за мобілізацію під час воєнного стану, порушуючи вимоги ст. 65 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022, не маючи на те поважних причин та правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, керуючись небажанням проходити військову службу в рядах Збройних Сил України, військовозобов`язаний ОСОБА_4 08 лютого 2024 року до зазначеного ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув для здійснення відправки на військову службу, чим умисно ухилився від призову за мобілізацією.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно, 07 лютого 2024 року, одразу після проходження ним медичного огляду, співробітники ТЦК почали виписувати йому бойову повістку, відповідно до якої він мав з?явитися на наступний день для відправлення до військової частини. Однак, зазначену повіску він отримувати відмовився, так як не був готовий до такої швидкої відправки. Також зазначив, що не має наміру та бажання вступати до лав ЗСУ, оскільки в армії ніколи не служив та зброї в руках не тримав, тому боїться за своє здоров`я та життя.

Обвинуваченим не оспорюються докази стосовно фактичних обставин, які об`єктивно доводять вчинення ним інкримінованого злочину.

Суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. У суду немає сумніву у добровільності та істинності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого та його захисника, представника державного обвинувачення, суд вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.

При цьому, суд переконався в тому, що обвинувачений правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали доказуванню і ним не заперечуються. Сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що він, при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, обвинувачений наполіг на істинності позиції у визнанні винуватості і викладених обставинах справи.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, його дії правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує сукупність обставин, при яких вчинено кримінальне правопорушення, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України відноситься до категорії не тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно.

На обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази відсутні. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили учасниками судового провадження не заявлено.

Керуючись статтями 349, 369-370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його оголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченим в такому ж порядку і в такий же строк, але з моменту вручення йому копії вироку.

С у д д я :