ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/3421/22 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/21/24 Доповідач: ОСОБА_2 Категорія: ч.1 ст.125 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченої ОСОБА_8 ,

-представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

-потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 27 листопада 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Владивосток російської федерації, громадянку України, вдову, офіційно не працюючу, із середньою технічною освітою, зареєстровану та фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 05.12.2022 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_8 , перебувала біля 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 . У цей час між нею та раніше знайомою ОСОБА_10 на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла сварка. У ході словесного конфлікту ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, стоячи навпроти потерпілої нанесла ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в ділянку правої щелепи, ще один удар кулаком правої руки в лобну ділянку зліва та укусила ОСОБА_10 за праве зап`ястя, після чого до ОСОБА_8 підбігли співробітники поліції та припинили її протиправні дії. В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_10 було спричинено сінець на голові, садна на голові, поверхневі забійні рани на правій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», п. 2.3.5. наказу МОЗ України від 17.01.1995 № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі, в редакції внесених у судовому засіданні апеляційного суду змін, захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Указав, що жодний із допитаних свідків події не бачив самого факту спричинення тілесних ушкоджень. Також відсутні свідчення нанесення обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій так само як і потерпілою обвинуваченій. Відзначив, що:

-свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 не змогли підтвердити заяву потерпілої про нанесення їй умисних тілесних ушкоджень саме обвинуваченою. Зауважив, що у потерпілої, зі слів сусідів, чутні власні сварки із співмешканцем, однак суд відмовив у допиті цих свідків;

-допитані у судовому засіданні у якості свідків працівники поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 пояснили, що не бачили спричинення тілесних ушкоджень потерпілій саме обвинуваченою;

-свідок ОСОБА_18 , який увесь час нібито перебував з жінками та здійснював відеозапис подій, також повідомив, що не бачив нанесення ударів. Зауважив, що «кусання потерпілої» також свідками подій не підтверджено;

- у своїх показаннях працівники поліції дали свідчення, що обвинувачена неадекватно реагувала на них, однак як було повідомлено іншими свідками у судовому засіданні 02.03.2023 працівники поліції самі повели себе по відношенню до обвинуваченої та її родини - непрофесійно, не мали на формі знаків відмінності працівників поліції, поводили себе грубо, тобто цей фактор став тригером подій в яких звинуватили ОСОБА_8 ;

-висновок експерта про отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень не свідчить, не доводить та не встановлює нанесення потерпілій ударів саме обвинуваченою. Зауважив, що зазначені травми потерпіла могла отримати раніше під час сварки із співмешканцем. Наголосив, що етимологія походження наявних у потерпілої тілесних ушкоджень та відповідність обставинам описаним свідками подій не відповідає походженню отримання їх під час сварки.

Вважає, що з урахуванням зазначеного, в діях ОСОБА_8 відсутні будь-які ознаки кримінального правопорушення. Відсутній умисел. Суб`єктивна сторона злочину, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст.125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст.125 КК України.

Зауважив, що суд при призначенні ОСОБА_8 покарання не взяв до уваги, що остання у той час знаходилась на лікуванні із переломом плеча, що виключає будь-які фізичні навантаження; є гіпертоніком 2 ступеня; є особою поважного віку 58 років.

Просить пом`якшити покарання обвинуваченій ОСОБА_8 та призначити покарання у виді штрафу.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_7 підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_10 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_9 , прокурор заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити вирок суду без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченої, захисника, думку потерпілої, представника потерпілої, прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені нею кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин та кваліфікація її дій за ч.1 ст.125 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильними.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів, а саме:

-показами допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , яка зазначила що між нею та обвинуваченою є тривалий конфлікт. 05.12.2022 року потерпіла виносила мусор і біля під`їзду побачила обвинувачену, її доньку ОСОБА_19 , співмешканця доньки обвинуваченої, сусіда ОСОБА_11 та працівників поліції. Коли вона винесла мусор і поверталася до під`їзду працівники поліції разом з донькою обвинуваченої та її співмешканцем пішли. Заходячи в під`їзд обвинувачена сзаду схватила її за волосся лівою рукою і розвернула її до себе. Після цього потерпіла у відповідь також схватила обвинувачену за волосся. Далі обвинувачена нанесла їй один удар правою рукою у ділянку правої щелепи, від чого у потерпілій випала частина зуба. Також обвинувачена нанесла ще один удар правою рукою в лобну ділянку зліва та вкусила потерпілу за праве зап`ястя. ОСОБА_11 в цей час побіг кликати на допомогу дільничних, які зайшли за кут будинку. Після цього працівники поліції повернулися і розняли їх. Далі потерпіла викликала швидку допомогу;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2022 за участю потерпілої ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , у ході якого потерпіла продемонструвала де та за яких обставин 05.12.2022 року вона отримала тілесні ушкодження, а саме: як обвинувачена в той момент, коли потерпіла перебувала до неї спиною, схопила потерпілу зі спини лівою рукою за волосся; як обвинувачена нанесла потерпілій один удар кулаком правої руки в ділянку правої щелепи, від чого у неї випала частина зуба; як обвинувачена нанесла потерпілій один удар кулаком правої руки в лобну ділянку зліва; як обвинувачена вкусила потерпілу за праве зап`ястя;

-висновком експерта № 09/500-С-2022 від 12.12.2022, згідно якого у ОСОБА_10 мається синець на голові, який виник від ударної дії тупого твердого предмета; садна на голові, які виникли від дії тупих твердих предметів за механізмом удару-тертя-ковзання; поверхневі забійні рани на правій руці, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмежено діючою поверхнею. Всі ушкодження могли бути отримані у термін, вказаний ОСОБА_10 . По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження (відповідно до п.п. 2.3.2.«б», п. 2.3.5. наказу МОЗ України від 17.01.1995 № 6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень). Виникнення встановлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень при падінні з власного росту малоймовірно. Обставини, на які посилається ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту взагалі не суперечать об`єктивним даним в частині способу виникнення у неї тілесних ушкоджень;

-показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що він біля під`їзду буд. АДРЕСА_2 побачив обвинувачену, її доньку разом зі своїм співмешканцем, потерпілу та працівників поліції. Обвинувачена при цьому висловлювала словесні образи. Після того, як працівники поліції разом з донькою обвинуваченої та її співмешканцем почали уходити, обвинувачена, потерпіла і свідок заходили в під`їзд. В цей час між обвинуваченою і потерпілою виник конфлікт, в ході якого обвинувачена висловлювалася нецензурною лайкою на адресу потерпілої, накинулася на неї схопивши однією рукою за волосся, а другою рукою почала бити потерпілу у верхню половину тулупа (голова та плечі). Потерпіла намагалася закритися від ударів. Точну локалізацію ударів свідок сказати не може, оскільки він одразу побіг кликати на допомогу працівників поліції, які недалеко відійшли від будинку. Один з поліцейських повернувся та розняв потерпілу і обвинувачену;

-показами допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , які є дільничими офіцерами поліції, свідка ОСОБА_16 , який є поліцейським та приїхав на місце події у складі екіпажу поліції за викликом обвинуваченої, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 які у судовому засіданні підтвердили факт виникнення конфлікту між обвинуваченою та потерпілою 05.12.2022 року біля під`їзду буд. АДРЕСА_2 .

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 були допитані у судовому засіданні суду першої інстанції, а тому доводи апеляційної скарги захисника в цій частині є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що допитані у судовому засіданні свідки не бачили обставин спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 саме обвинуваченою ОСОБА_8 , колегія суддів вважає надуманими, оскільки вони спростовуються іншими у справі доказами, які були безпосередньо дослідженими судом першої інстанції в ході судового розгляду, а саме показами потерпілої ОСОБА_10 , яка надала чіткі та логічні пояснення з приводу механізму та локалізації нанесених обвинуваченою тілесних ушкоджень, які відповідають відомостям, вказаним у протоколі слідчого експерименту від 06.12.2022 та висновку експерта № 09/500-С/2022, а також показами свідка ОСОБА_11 , який підтвердив факт нанесення ударів і спричинення обвинуваченою тілесних ушкоджень у голову та плечі потерпілій. Інші допитані судом свідки хоча й не були присутні під час нанесення обвинуваченою тілесних ушкоджень потерпілій, проте підтвердили той факт, що 05.12.2023 року приблизно о 12:00 год. біля під`їзду буд. АДРЕСА_2 між обвинуваченою та потерпілою виник конфлікт.

Що стосується доводів захисника про те. що етимологія походження наявних у потерпілої тілесних ушкоджень та відповідність обставинам описаним свідками подій не відповідає походженню отримання їх під час сварки, також є безпідставними.

Як було вірно зазначено судом першої інстанції, з висновку експерта чітко вбачається, що у ОСОБА_10 є синець на голові, який виник від ударної дії тупого твердого предмета; садна на голові, які виникли від дії тупих твердих предметів за механізмом удару-тертя-ковзання; поверхневі забійні рани на правій руці, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмежено діючою поверхнею. Всі ушкодження могли бути отримані у термін, вказаний ОСОБА_10 . Обставини, на які посилається ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту взагалі не суперечать об`єктивним даним в частині способу виникнення у неї тілесних ушкоджень.

Таки чином, належним чином дослідивши і оцінивши зібрані у провадженні докази, у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення і правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.125 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в апеляційній скарзі, підстав не вбачається.

Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду, не встановлено.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, також не встановлено.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи, наряду з іншим, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченій покарання суд взяв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , яка раніше не судима, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Разом з тим, суд не в достатній мірі врахував, що тяжких наслідків від кримінального проступку не настало, обвинувачена є особо поважного віку 58 років, є гіпертоніком 2 ступеня, мала перелом плеча, що значно ускладнює виконання нею такого виду покарання як громадські роботи.

Крім того, колегія суддів враховує, що з моменту вчинення обвинуваченою кримінального проступку пройшов значний проміжок часу, протягом якого остання до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягалась.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_8 передбачене у санкції ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу, яке буде необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на наведене вирок суду в частині призначеного обвинуваченій покарання підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 27 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 , в частині призначеного їй покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_8 призначене покарання за ч.1 ст.125 КК України з 150 годин громадських робіт на штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 850 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: