справа № 361/5065/24
провадження № 1-кс/361/1009/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

поручителя ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001232 від 08 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2024 від прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у виді триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , яке обґрунтоване наступним.

Слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001232 від 08 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Київській області № 107 о/с (по особовому складу) від 16.04.2021 майора поліції ОСОБА_7 призначено на посаду заступника начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Таким чином, заступник начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001219 від 06.05.2024 за фактом незаконної порубки деревини на території Броварського району Київської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження №0001219 встановлено, що 06.05.2024 екіпажем ГРПП (позивний ТУШ-120), під час патрулювання в с. Пасічна, Броварського району, Київської області, було зупинено автомобіль марки «МАЗ-87781» державний номерний знак НОМЕР_1 , з причепом до нього «МА3-87781», номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , номер телефону НОМЕР_3 , який здійснював незаконне перевезення лісової продукції.

В подальшому, під час проведення слідчих дій заступником начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, ОСОБА_7 ОСОБА_4 неодноразово висловлював пропозиції щодо надання заступнику начальника відділення СВ - ОСОБА_7 неправомірної вигоди за закриття кримінального провадження № 0001219 від 06.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та повернення йому його автомобіля із причепом до нього.

В подальшому, 20 травня 2024 року, приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні службового кабінету № 401, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою повернення йому автомобіля із причіпом до нього, висловлював пропозиції про надання неправомірної вигоди заступнику начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 .

В подальшому, з метою реалізації вищезазначених дій, спрямованих на виконання пропозиції та фактично надання службовій особі неправомірної вигоди, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з метою повернення йому автомобіля із причіпом до нього, 21 травня 2024 року о 10 год. 51 хв. перебуваючи у приміщенні службового кабінету № 401 у приміщенні Броварського РУП, надав неправомірну вигоду заступнику начальника відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 у вигляді грошових коштів у сумі 500 доларів США (що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 21.05.2024 становить 19 830 гривень), поклавши їх у блокнот, який знаходився на робочому столі ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у пропозиції та наданні неправомірної вигоди службовій особі яка займає відповідальне становище за вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

21.05.2024 ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та того ж дня вручено письмове повідомлення про підозру за вказаною статтею.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання повністю підтримав та просив його задовольнити.

Захисник заперечувала щодо клопотання прокурора, зазначила що заявлене клопотання прокурора необґрунтоване, в судовому засіданні заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки. Долучила до матеріалів справи свідоцтво про народження дитини, також характеристику, що він позитивно характеризується, також свідоцтво про шлюб. Захисник наголошувала на тому, що немає підстав застосовувати найтяжчий запобіжний захід.

Підозрюваний заперечував щодо клопотання прокурора.

В судовому засіданні поручитель ОСОБА_6 зазначив, що знає підозрюваного не один рік, до старости ОСОБА_6 був сільським головою, і лише з гарної сторони знає підозрюваного, в нього зразкова сім`я, неодноразово він допомагав старості села, був на чергуваннях, тому ОСОБА_6 готовий взяти цю людину на поруки.

Заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає за доцільне відмовити у задоволенні клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Нормами ч. 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, повністю доведена, обґрунтована та підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, що містяться в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме:

-Рапортом про внесення відомостей до ЄРДР;

-Матеріалами виконаного доручення працівників КОУ ДБВ НПУ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

-Протоколом огляду місця події від 20.05.2024;

-Протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України.

-Іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності..

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких. У матеріалах справи відсутні відомості про його ухилення від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, він не перешкоджав встановленню істини у справі, яка розслідувалась.

Суд вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

При вирішенні питання щодо зміни чи обрання дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.

З урахуванням того, що відсутні дані про те, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів. Тобото, наянвість ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджено у судовому засіданні.

Обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було враховано наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України;

-підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, то ж тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні є достатньою та співрозмірною для застосування до нього запобіжного заходу;

Слідчий суддя не може обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистої поруки, оскільки в судовому засіданні поручителем не доведено, що він дійсно усвідомлюють який обсяг відповідальності вони на себе приймає. В судовому засіданні поручителем не доведено слідчому судді, він що зможе контролювати підозрюваного та нести відповідальність за його дії. Тому клопотання про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки не підлягає задоволенню.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а, рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

З урахуванням викладеного суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не є доцільним з тих підстав, що на теперішній час, заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.

Крім того, у слідчого судді відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та їх належну поведінку. Однак, залишається достатньо підстав вважати, що підозрюваним у разі зміни запобіжного заходу, зможе вплинути на потерпілого чи свідків, чи ухилитись від суду.

За таких обставин, суд, що з урахуванням ризику переховування від суду та перешкоджання судовому розгляду, у тому числі й впливу на потерпілих, приходить до висновку про наявність підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваним із триманням під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою - домашній арешт.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Тому, обвинуваченому, слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; здати на зберігання слідчому свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; не залишати місце постійного проживання, без дозволу суду, в робочі, вихідні та святкові дні цілодобово; утримуватися від будь-якого спілкування з потерпілими, свідками.

Виходячи з положень ст.ст. 176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне змінити раніше обраний у відношенні підозрюваним запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт строком на 2 місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

У задоволенні клопотання поручителя про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки - відмовити.

Клопотання захисника задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю міста Болград, Одеської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючому, одруженому, групи інвалідності не має, не депутату, маючому на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2016 року народження, раніше не судимому) запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 21.08.2024, без застосування електронних засобів контролю.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

На час дії запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) не залишати місце обрання домашнього арешту буз дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено та проголошено 28.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_10