Справа № 541/1327/24
Провадження № 1-кп/541/181/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Миргород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 24.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.04.2024р. з Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 24.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Крім того, 08 травня 2024 року з Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 23 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, який на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано в провадження судді ОСОБА_6

20 травня 2024р. на підставі ухвали судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_6 було передано судді ОСОБА_1 . кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 23 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, для вирішення питання про їх об`єднання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про об`єднання даних кримінальних проваджень відносно ОСОБА_5 в одне провадження, та просив об`єднане кримінальне провадження призначити до судового розгляду, вважає, що обвинувальні акти складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Крім того, просив призначити розгляд справи в закритому судовому засіданні, з метою нерозголошення відомостей щодо розташування військової частини.

Крім того, прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає о 14 год. 30 хв. 01 червня 2024р., а ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України не зменшились, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Обвинувачений та захисник не заперечували проти об`єднання матеріалів кримінальних проваджень та призначення об`єднаного кримінального провадження до судового розгляду, а також щодо необхідності проводити судовий розгляд в закритому судовому засіданні.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, зазначені прокурором не доведені, обвинувачений не впливав на свідків та не має такого наміру, визнає свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях, щиро кається та хоче продовжити військову службу.

Обвинувачений також заперечував проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що не має наміру впливати на свідків, визнає свою вину у скоєному, хоче до лав ЗСУ.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальні акти та долучені до них реєстри матеріалів досудового розслідування, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Враховуючи, що до суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для об`єднання вищевказаних кримінальних проваджень.

Об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 24.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, та за №0000027 від 23.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, підсудне Миргородському міськрайонному суду Полтавської області. Підстав для повернення обвинувальних актів прокурору або закриття провадження не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 27 КПК України, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини зокрема у разі: якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що з метою нерозголошення відомостей, зазначених у обвинувальних актах, необхідно клопотання прокурора про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні задовольнити.

Таким чином, об`єднане кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Щодо вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Москаленко проти України» від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2024 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, з 14 год. 30 хв. 03 квітня 2024 року по 14 год. 30 хв. 01 червня 2024 року. Визначено заставу в розмірі 242240 грн.

Під час досудового розслідування слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснити спроби переховуватися від слідства та суду, може незаконно впливати на свідків у провадженні та вчини інше кримінальне правопорушення, що перешкоджатиме проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування та на переконання суду унеможливлює застосування йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі обґрунтованість підозри, суспільну небезпечність тяжкого злочину, який, в тому числі, інкримінується обвинуваченому, дані про його особу, наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень.

Враховуючи особу обвинуваченого та доведення, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, зокрема, ризики переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у провадженні та вчини інше кримінальне правопорушення, не відпали і продовжують існувати на час розгляду вказаного кримінального провадження судом, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні декілька кримінальних правопорушень, в тому числі, у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, тому відчуваючи незворотність покарання у разі визнання його вини, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема військовослужбовців військової частини, з метою уникнення кримінальної відповідальності, які ще не були допитані під час судового розгляду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного запобігання настанню вказаних ризиків, отже необхідно клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, оскільки в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

При цьому, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в раніше визначеному слідчим суддею Октябрьского районного суду м. Полтави в ухвалі від 03.04.2024 року розмірі, а саме, в сумі 242240 грн.

Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_5 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я, під час розгляду клопотання надано не було, а тому суддя вважає, що заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором при розгляді даного клопотання.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 314-317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 24.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України (справа № 541/1327/24, провадження №1-кп/541/181/2024) з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 23.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України (справа №541/1710/24, провадження №1-кп/541/209/2024) в одне провадження, присвоївши номер справи №541/1327/24 (провадження №1-кп/541/181/2024).

Призначити до судового розгляду у закритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.5 ст. 407 КК України, в приміщенні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на 18 год. 00 хв. 23 травня 2024 року.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 21 липня 2024 року включно.

В судове засідання викликати: прокурора, захисника, обвинуваченого.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1