ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6443/24
провадження № 1-кп/753/1369/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 29 березня 2024 року.

Прокурор просив призначити обвинувальний акт до розгляду, підстав для закриття провадження у справі не має та не має підстав для повернення обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані вимоги ст.ст. 32, 291 КПК України. Крім того, просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому, оскільки існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: ризик переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Так як обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на даний час не відпали та продовжують існувати. Також просив залишити без змін раніше визначений розмір застави - 125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 378 500 грн.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду, однак заперечував щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив його змінити на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Дарницьким районним судом м. Києва, підстав для закриття провадження по справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього в цілому складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

В зв`язку з наведеним, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів та вчинити інше кримінальне правопорушення, про що відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчать такі обставини, як тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого йому злочину, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк протиУкраїни»).

Так, реальним на переконання суду є ризик переховування від суду, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)), а у даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим.

Дійсним є такий ризик і у розрізі того, що перебуваючи на свободі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, усвідомлюючи суворість покарання, яке йому загрожує, обізнаність у роботі правоохоронних органів, останній може переховуватися від суду.

Оцінюючи наявність ризику (впливу на свідків, експертів та інших спеціалістів у кримінальному провадженні), суд виходить з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні на різних його етапах, та уважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання їх безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, будучи обізнаним про їх місце проживання на території м. Києва та Київської області, та з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений, будучи працівником правоохоронного органу, може використати тісні соціальні зв`язки, в тому числі і з працівниками правоохоронного органу, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, то обвинувачений ОСОБА_4 , будучи не ізольованим від суспільства, з метою уникнення кримінальної відповідальності, маючи можливість використати свою службову діяльність для здійснення впливу або тиску на експертів, свідків та спеціалістів, як особисто так і за допомогою третіх осіб, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обізнаний з методами роботи правоохоронних органів.

Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд враховує вимоги п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Будь-яких передбачених законом обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено та стороною захисту не доведено.

Враховуючи вищенаведене та, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав Людини, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.

Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, про що просить сторона захисту, суд, враховуючи вищенаведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні.

Також суд відповідно до вимог ст.178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, що він є колишнім працівником поліції та обізнаний з методами роботи правоохоронних органів, має знайомих серед працівників поліції та міцні соціальні зв`язки, вік та стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування його під вартою, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому при винесенні обвинувального вироку.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд також вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого ОСОБА_4 ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів, які ще не допитані у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведене прокурором, унеможливлює застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, оскільки жоден з них не може запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним своїх обов`язків.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд, оцінюючи всі докази у їх сукупності вважає, що у даному випадку реальне існування ризиків, які не є абстрактними та ознаки суспільного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та виконання ним процесуальних обов`язків, запобігання можливому переховуванню від суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, із врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , стану здоров`я, майнового стану, інкримінованого правопорушення, соціальних зв`язків, суд приходить до переконання про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці, враховуючи перебіг судового розгляду, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде здатен запобігти існуючим ризикам та вважає за необхідне залишити без змін раніше визначений розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України

у х в а л и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000022 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13 о 12 год. 30 хв. 06 травня 2024 року.

Судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Про час та місце судового розгляду повідомити учасників судового провадження, яких викликати в судове засідання.

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 286-1 КК України в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 09.06.2024 року включно.

Раніше визначену заставу в розмірі 125 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 378 500 грн. - залишити без змін.

У разі внесення застави на спеціальних рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала суду може бути оскаржена в частині вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом 7 діб з дня її оголошення до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя