справа № 619/41/24
провадження № 1-кп/619/155/24
ВИРОК

іменем України

24 червня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дергачі Харківської області, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0001207 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Майське Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, раніше не судимий, пенсіонер, зареєстрований та мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_5 18.10.2023 приблизно о 10.00, керуючи технічно-справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN» модель «Jetta» р.н. НОМЕР_1 , рухався у селище Макариха, Богодухівського району (Золочівська ТГ) по вул. Наталії Курченко. Під`їжджаючи до залізнично-дорожнього переїзду, який обладнаний світлофором, що подавав водієві світовий та звуковий сигнал про наближаючийся поїзд, водій ОСОБА_5 , зупинився перед світлофором, однак, простоявши деякий час, діючи необережно, поновив рух свого автомобіля в бік залізничної колії з метою її перетину, чим грубо порушив п.п. 8.7.6 (а), 10.1, 20.2, 20.5 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

«п.8.7.6 (а) Для регулювання руху на залізничних переїздах використовуються світлофори з двома червоними сигналами або одним біло-місячним і двома червоними, які мають такі значення: а) мигтливі червоні сигнали забороняють рух транспортних засобів через переїзд»;

«п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

«п. 20.2 Під`їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов`язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина)»;

«п. 20.5 (в) Рух через переїзд забороняється, якщо: в) увімкнено заборонений сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума»;

та допустив зіткнення правою бічною частиною кузова автомобіля з лівою передньою частиною поїзду № НОМЕР_2 автомотриси АГВ-864 (згідно напрямку руху поїзду), під керуванням машиніста ОСОБА_6 , який рухався з боку станції Пересічна в напрямку станції Золочів, тобто з правої сторони наліво відносно напрямку руху водія ОСОБА_5 .

Унаслідок дорожньо-транспортної події постраждала пасажир автомобіля - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №12-17/49-зл/23 від 24.11.2023, завдані тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з множинними двобічними переломами ребр, розривом пристінкової плеври, тканини правої легені, крововиливом у праву плевральну порожнину та внаслідок яких остання померла.

Дії водія ОСОБА_5 , які виразилися в тому, що він, перед початком руху через залізничну колію не переконався в безпеці своїх дій, проявив необережність, проігнорував світловий та звуковий сигнал світлофора про заборону руху через залізничну колію, розпочав рух в бік залізничної колії, допустив зіткнення з поїздом № 8604 автомотриси АГВ-864 тазаподіяв пасажиру автомобіля ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили її смерть, відповідно до висновку автотехнічної експертизи № СЕ-19/121-23/28290-ІТ від 11.12.2023, не відповідають вимогам п.п. 8.7.6 (а), 10.1, 20.2, 20.5 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини викладені вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 є доведеною, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 .

Суд, вивчивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановив, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

При призначенні покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та примирення з потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в України діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно ст.46 Конвенції та ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, його наслідки, а також дані про особу обвинуваченого, примирення з потерпілим, щире каяття, та приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи викладене та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України з встановленням іспитового строку, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. На період іспитового строку суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до скоєного, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова арешт підлягає скасуванню відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк у виді 3 (трьох) років, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 п.1, 2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати:

-за проведення судової автотехнічної експертизи за технічним станом автомобіля № СЕ-19-121-23/24218-ІТ від 04.12.2023 в сумі 717 грн., одержувач Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, п/рахунок UA0020649 , НОМЕР_3 ;

-за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-23/28290-ІТ від 11.12.2023 в сумі 1893,20 грн., одержувач Держава, код доходів 24060300, отримувач платежу ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, п/рахунок UA0020649 , НОМЕР_3 .

Накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2023 арешт а майно, яке було вилучене під час огляду місця події 18.10.2023 автомобіль «VOLKSWAGEN Jetta» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1