Справа № 359/1936/24
Провадження № 1-кп/359/399/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні під час підготовчого розгляду в залі суду з повною аудіо та відео фіксацією кримінальне провадження №0000098 від 11.05.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування 28.09.2023 Шевченківським районним судом міста Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою головуючого судді від 22.01.2024, обрано запобіжний захід обвинуваченому та строк тримання під вартою продовжено до 21.03.2024.

На даний час існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про наявність якого свідчать наступні факти, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, а відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу обвинувачений може переховуватися від суду.

При цьому, прокурор зауважив, що інші більш м`які запобіжні заходи, не можуть запобігти вказаним ризикам. Просила продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання із підстав зазначених у ньому.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, покладались на думку суду.

Суд заслухавши позицію учасників процесу, прийшов до наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, військовослужбовець військової служби за контрактом, а відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу обвинувачений може переховуватися від суду та впливати на свідків.

Зазначені обставини виправдовують потребу в ізоляції обвинуваченого ОСОБА_4 , що є можливим лише у разі тримання його під вартою, а інші запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним процесуальних обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини та Конвенція про захист прав та основоположних свобод дозволяє державам застосовувати необхідні засоби для запобігання вчиненню конкретного злочину («Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v United Kingdom), 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 «Влох проти Польщі» (Wloch v Poland), 27785/95, 19 жовтня 2000. «Степуляк проти Молдови» (Stepuleac v Moldova), 8207/06, 6 листопада 2007).

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, розумність тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на те, що на час розгляду клопотання ще не розпочато судове слідство, не допитані свідки, ця обставина свідчить про те, що кримінальне провадження не може бути завершено до закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимоги Директиви Європейського парламенту та Ради Європейського Союзу щодо встановлення мінімальних стандартів забезпечення прав, підтримання та захисту жертв злочинів від 25.10.2012, вказує на обов`язок держав здійснювати захист вразливих учасників кримінального процесу не лише від фізичного, а й від емоційного та психічного впливу.

Таким чином, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, даний захід забезпечення кримінального провадження виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, на даному етапі розгляду кримінального провадження.

З урахуванням викладеного суд вважає, що тримання під вартою в даному випадку не виходить за межі розумного строку та не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, оскільки суспільний інтерес, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи. А тому, на даний час, підстав для застосування іншого запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 не пов`язаного з триманням під вартою, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24 год. 16.05.2024, утримуючи його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1