Справа № 493/122/23
Провадження № 1-кп/493/27/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Балті Одеської області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000764, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Білозерського району Херсонської області, українця, громадянина України, не працюючого, який має неповну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 16.07.2021 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 09.01.2023 року Балтським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 125, ст. ст. 71, 72 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 155 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в середині лютого 2022 року, більш точної дати досудовим розслідуванням та судовим розглядом не встановлено, ОСОБА_9 знаходився у своєму помешканні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , разом з неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на той час вже досягла чотирнадцятирічного віку.

Того ж дня, у вечірній час у ході спілкування з неповнолітньою ОСОБА_10 у ОСОБА_9 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на вчинення статевих зносин з останньою.

У ході реалізації свого кримінально-протиправного умислу, пов`язаного з вчиненням природних статевих зносин з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, усвідомлюючи, що потерпіла є неповнолітньою особою, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, перебуваючи у спальній кімнаті, за добровільною згодою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , ОСОБА_9 вчинив з нею статевий акт природнім способом.

Після цього ОСОБА_9 ще декілька разів, у ході продовження реалізації свого кримінально-протиправного умислу, пов`язаного з вчиненням природних статевих зносин з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, усвідомлюючи, що потерпіла є неповнолітньою особою, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, за добровільною згодою неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , періодично, у різні дні вчиняв з нею статеві акти природнім способом.

У результаті вказаних статевих актів настала вагітність потерпілої неповнолітньої ОСОБА_10 .

За результатами протиправних дій, ОСОБА_9 являється біологічним батьком дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженою неповнолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми навмисними діями, які виразились у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину визнав повністю, пояснивши, що він з потерпілою ОСОБА_10 познайомились приблизно восени 2021 року та полюбили один одного, скільки їй років було на той час він не знав, але усвідомлював, що вона була неповнолітньою. За адресою його проживання у них відбувалися статеві акти природнім способом за спільною згодою, оскільки статевий акт був не один, тому чисел він не пам`ятає. Після їхніх відносин потерпіла завагітніла та народила дитину.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, повністю доведена доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Показами неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона восени 2021 року познайомилась з ОСОБА_9 та через деякий час зустрілися з ним вдруге, він був в стані алкогольного сп`яніння. Вона з ним розмовляла і казала скільки їй років. Він її запросив до себе додому і вона почала приходити до нього та допомагати по господарству його батьку, а ОСОБА_9 в цей час їздив на заробітки. Статеві акти відбувалися за різними адресами, був статевий акт навіть на вулиці біля магазину, без її добровільної згоди. Він погрожував їй, що спричинить тілесні ушкодження її батькам, тому вона і погодилась на статевий акт. Після другого статевого акту вона розповіла матері, а та сказала, що з цим потрібно щось вирішувати. Всі статеві акти були проти її волі, так як він її бив по щоці і постійно її залякував, мати хотіла викликати поліцію, але вона її зупиняла, оскільки думала, що буде тільки гірше. Дитину він не визнавав, але крім нього у неї більше статевих актів ні з ким не було, казав, що визнає дитину тільки після проведення генетичної експертизи.

Показами законного представника неповнолітної потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що неповнолітня ОСОБА_10 є її донькою, а обвинуваченого ОСОБА_9 вона знає з дитинства. Одного разу до неї приходила ОСОБА_13 і попереджала її, щоб вона приглянула за донькою, так як та ходить до ОСОБА_9 , та чи не має у них статевих відносин. Вона запитувала доньку з цього приводу, а та казала, що ходить допомагати по господарсту батьку ОСОБА_9 і у нього на ніч донька не залишалася, донька постійно ночувала вдома. Вона завжди запитувала доньку про відносини з ОСОБА_9 , але та нічого їй не говорила. Про вагітність дізналася вже тоді, коли донька ОСОБА_10 була на 4-5 місяці вагітності, вона відразу здогадалася, що вагітна донька від ОСОБА_9 .

Показами свідка ОСОБА_14 , яка у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_9 є її сином, від якого вона живе далеко. Потерпіла ОСОБА_10 неодноразово приходила до неї додому і вона нею передавала продукти харчування на прохання її сина. На той момент вона вже знала, що вони зустрічаються, оскільки почула від мешканців села, що у її сина стосунки з неповнолітньою ОСОБА_10 . ОСОБА_10 сама ходила до її сина, він її не примушував до нього ходити. Потім від мешканців села вона почула, що потерпіла вагітна. Вона запитувала у нього чи мав він з ОСОБА_10 статеві відносини, він розповідав, що мав і що це було за спільною згодою і вона йому вірить, оскільки якби було інакше, то потерпіла ОСОБА_10 поводилася б інакше, але потерпіла була спокійна і по ній нічого не було видно, що її примушували, чи залякували. Також вважає, що її син ОСОБА_9 знав про те, що ОСОБА_10 є неповнолітньою, оскільки вона ходила в школу і село у них маленьке, усі про всіх все знають.

Показами свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що колись співмешкала з обвинуваченим ОСОБА_9 і у них є спільна донька, яка по їх спільній домовленості часто гостювала у ОСОБА_9 Влітку 2022 року донька була у гостях у ОСОБА_9 , в один із днів вона подзвонила своїй доньці і та по телефону повідомила, що вони з татом та ОСОБА_10 у будинку. Їй не сподобалось, що сказала їй донька і вона вирішила подивитися, що ж там відбувається. Наступного дня вранці вона прийшла за донькою і побачила як ОСОБА_9 з потерпілою ОСОБА_10 спали в одному ліжку, а її донька в цій же кімнаті на іншому ліжку. Тоді вона не втрималась і запитала у потерпілої скільки їй років, а та повідомила, що навчається у 9 класі. Діти у школі говорили, що потерпіла ще зимою почала ходити додому до ОСОБА_9 . І її донька говорила, що потерпіла спить у тата, але вона не вірила, поки на власні очі не побачила, що це правда.

Показами свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні пояснила, що є вчителем Чернеченської гімназії, потерпіла ОСОБА_10 була її ученицею, а вона її класним керівником. Коли розпочалася війна, то ОСОБА_10 знаходилася на дистанційній формі навчання. Вона її не бачила, оскільки ОСОБА_10 в школу не ходила. В серпні місяці 2022 року від жителів села Новополь вона почула, що ОСОБА_10 вагітна від обвинуваченого ОСОБА_9 . На той час їй було 15 років.

Показами свідка неповнолітньої ОСОБА_18 , яка в судовому засіданні пояснила, що потерпіла ОСОБА_10 є її подругою, вона ходила ввечері до обвинуваченого ОСОБА_9 та допомагала йому по господарству, а поверталася від нього вранці. Вона запитувала у ОСОБА_10 , що в неї росте живіт, а ОСОБА_10 казала, що мабуть від пива, але потім сказала, що вагітна від обвинуваченого ОСОБА_9 . На обвинуваченого ОСОБА_9 вона їй жодного разу не скаржилася.

Показами свідка ОСОБА_19 , яка в судовому засіданні пояснила, що є сестрою обвинуваченого ОСОБА_9 . В серпні місяці 2022 року в обідній час вона приходила до ОСОБА_9 . У нього була потерпіла ОСОБА_10 і її племінниця, тобто донька ОСОБА_9 , ніякої напруженої обстановки між ними не було, всі були спокійні, тобто ніхто її не примушував там знаходитися. Вона бачила стан потерпілої ОСОБА_10 і зрозуміла, що вона вагітна. Їй відомо, що ОСОБА_10 є неповнолітньою.

Показами свідка ОСОБА_20 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона з обвинуваченим ОСОБА_9 сусіди. ОСОБА_9 проживав з батьком до серпня 2022 року. Потерпіла ОСОБА_10 ходила в школу і вона бачила, що ОСОБА_10 влітку 2022 року приходила до ОСОБА_9 та допомагала йому по господарству. В селі почали ходити чутки, що у ОСОБА_10 великий живіт, але потерпіла постійно казала, що наїлася. Вона в той момент ходила у 8 клас. На її питання, чого ОСОБА_10 постійно ходить до обвинуваченого, вона відповідала, що так їй треба. Крім того від колишньої дружини ОСОБА_9 їй відомо, що коли та забирала у ОСОБА_9 свою доньку, то застала його і потерпілу ОСОБА_10 вдвох у ліжку.

Показами свідка ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що є батьком потерпілої ОСОБА_10 , яка з ним не проживає. Його донька ходила до ОСОБА_9 допомагала йому по господарству. Він у доньки запитував, чи вона не вагітна, але вона мовчала і нічого не розповідала. Він бачив, що в неї з`явився великий живіт, вона постійно їла, тоді він казав дружині, що донька мабуть вагітна. Батьком дитини є обвинувачений ОСОБА_9 , оскільки він сам зізнався.

Показами свідка ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона з ОСОБА_9 сусіди. Школярка ОСОБА_10 сама ходила до обвинуваченого ОСОБА_9 , він до неї не ходив. Також їй відомо, що ОСОБА_10 завагітніла від обвинуваченого, оскільки потерпіла сама про це розповідала. Вона бачила, що ОСОБА_10 залишалася на ніч у обвинуваченого, але не часто, бо її приходила забирала мати. Чи примушував обвинувачений ОСОБА_10 до стосунків вона такого не бачила і не чула, оскільки потерпіла про це не розповідала. Вони ходили по вулиці разом і трималися за руки як чоловік і дружина.

Показами свідка ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що у нього з обвинуваченим дружні відносини, вони є сусідами. Обвинувачений з ОСОБА_10 разом до нього приходили майже кожен день в гості дивитися кіно та вона сама сідала обвинуваченому на коліна, тобто ніякого примусу зі сторони обвинуваченого відносно неї він не бачив. Обвинуваченому на той момент було 36 років, а ОСОБА_10 приблизно 14 років, вона вчилася в школі. Він часто бачив, що ОСОБА_10 приходила до обвинуваченого додому, а про те, що вона народила дитину він почув від сусідки.

Заявою законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 від 01.10.2022 року про злочин (т. 1 а.с. 229).

Заявою ОСОБА_9 від 01.11.2022 року про надання дозволу на огляд будинку (т. 1 а.с. 230).

Протоколом огляду місця події від 01.11.2022 року,згідно якого за участю ОСОБА_9 та в присутності двох понятих було оглянуто домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 з фототаблицами (т. 1 а.с. 231-237).

Протоколом отримання біологічних зразків для експертизи у ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 238).

Протоколом отримання біологічних зразків для експертизи у ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 239).

Протоколом отримання біологічних зразків для експертизи у ОСОБА_11 (т. 1 а.с. 240).

Висновком судово-медичної експертизи № 558 від 02.11.2022 року по 01.12.2022 року, згідно якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК визначений ДНК-профіль (генетичні ознаки) зразка букального епітелію ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 241-244).

Висновком судово-медичної експертизи № 612 від 08.12.2022 року по 01.01.2023 року, згідно якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК визначені ДНК-профілі (генетичні ознаки) зразків крові на марлі ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 1-4).

Висновком судово-медичної експертизи № 613 від 08.12.2022 року по 06.01.2023 року, згідно якого відповідно до законів успадкування, генотип дитини повинен містити один алель кожного локусу від матері і один - батька. Молекулярно-генетичним аналізом ДНК зразка букального епітелію ОСОБА_9 та зразка крові на марлі дитини ОСОБА_11 встановлено: в генотипі дитини ОСОБА_11 виявляється алель умовно батьківського походження, який формально співпадає з алелем у генотипі передбачуваного батька ОСОБА_9 . Проведена оцінка вірогідності результатів генетичного аналізу вказує на те, що такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим передбачуваним батьком та дитиною, з ймовірністю не нижче 99,999 %. Таким чином, молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ймовірністю 99,999 %, таким чином батьківство практично доведене (т. 2 а.с. 5-8).

Суд вважає, що жодних належних та допустимих доказів показів неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 щодо зґвалтування її обвинуваченим ОСОБА_9 суду не надано. Як вбачається з вищенаведених досліджених судом доказів, тілесні ушкодження у потерпілої відсутні, цілісність одягу жодного разу не порушена, жоден із свідків криків про допомогу від потерпілої не чув, її поведінка була нормальною та такою, що відповідала обстановці і вона ніколи нікому не скаржилася на обвинуваченого та не плакала, а навпаки сама до нього ходила, на запитання матері та свідків нічого не розповідала та неодноразово ночувала в обвинуваченого, що також спростовує покази законного представника ОСОБА_12 про те, що донька завжди ночувала вдома.

Крім того слід взяти до уваги, що потерпіла ОСОБА_10 під час судового розгляду надавала пояснення, в яких не відтворила події щодо вчинення кримінального правопорушення, детально не описувала саму подію, спосіб вчинення відносно неї кримінального правопорушення, не зазначала про те, що відбувалось після вчинення кримінального правопорушення. Крім того потерпіла детально не описувала свої дії, не розповідала чи чинила опір обвинуваченому, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що вона усвідомлювала, що з нею відбувається, надавала свою згоду на неодноразові статеві акти з обвинуваченим, тому і не змогла розповісти всіх деталей.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 155 КК України, класифікується як нетяжкий злочин.

Судом також враховується особа обвинуваченого, який не працює, раніше судимий, стійких соціальних зв`язків не має, характеризується задовільно за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вбачає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

За таких обставин суд знаходить необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, визначеної ч. 1 ст. 155 КК України, так як його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе тільки за умови відбування покарання в місцях позбавлення волі.

Також судом враховується, що ОСОБА_9 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення до ухвалення вироку Балтського районного суду Одеської області від 09.01.2023 року, тому суд призначає ОСОБА_9 остаточне покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Балтського районного суду Одеської області від 09.01.2023 рокушляхом часткового складання призначених покарань.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у межах даного кримінального провадження не обирався.

Судових витрат у справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань частково приєднати покарання, призначене вироком Балтського районного суду Одеської області від 09.01.2023 року у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати від дати набрання вироком чинності та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування ним покарання період попереднього ув`язнення з дня його фактичного затримання за вирокомБалтського районного суду Одеської області від 09.01.2023 року, а саме з 09.01.2023 року до набрання вироком чинності з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, а також надіслати потерпілій та законному представнику потерпілої не пізніше наступного дня після його ухвалення.

СУДДЯ