Справа № 570/319/24
Номер провадження 1-кс/570/150/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вітебська Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, востаннє 23.05.2018 засудженого вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, -

в с т а н о в и в:

12 березня 2024 року слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 (далі - слідчий), за погодженням із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі - прокурор), звернувся до слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Короткий зміст клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 23.05.2018 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; крім того, відносно останнього 03.08.2023 до Млинівського районного суду Рівненської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000205 від 08.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України, який перебуває на розгляді, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи незняту та непогашену судимість, вчинив нові, умисні, корисливі злочини проти власності.

У клопотанні слідчий стверджує, що 17 січня 2024 року, приблизно о 03 год 30 хв. ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, незаконно проник через паркан на територію огородженого господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому шляхом відкриття дверей проник до автомобіля марки "Peugeot 3008" з реєстраційним номером НОМЕР_1 , звідки таємно викрав, належні ОСОБА_7 особисті речі, а саме: грошові кошти в сумі 5000 гривень та відеореєстратор "ASPRING EXPERT 6" вартістю 930,00 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду в розмірі 5930,00 гривень.

Крім того, слідчий зазначає, що 17 січня 2024 року, в нічну пору доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, незаконно проник через паркан на територію огородженого господарства, що за адресою: АДРЕСА_3 , де в подальшому шляхом відкриття дверей проник до автомобіля марки "Mitsubishi ASX" з реєстраційним номером НОМЕР_2 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_8 особисті речі, а саме: цифровий радіоприймач "SENZ" моделі "SCADBT214" вартістю 539,70 гривень, модельку автомобіля марки "Mercedes-Benz" вартістю 273,33 гривень, павербанк марки "SBS" ємністю 10000 mAh вартістю 640,00 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду в розмірі 1453,03 гривень.

У клопотанні слідчий також вказує, що 17 січня 2024 року о 15.20 год. на підставі ст.208 КПК України ОСОБА_6 було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а 18січня 2024 року слідчим, за погодженням з прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_9 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, слідчий зазначає, що 15 лютого 2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

Також у клопотанні слідчий повідомив, що до ОСОБА_6 19 січня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 16 березня 2024 року, однак внаслідок складності даного кримінального провадження, завершити досудове розслідування до 16 березня 2024 року не представляється можливим, оскільки для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення необхідно отримати висновок судової фото-технічної експертизи та відповідь від ТОВ "ІЗІ-СОФТ" з приводу переказу коштів на АЗК "UPG" за 17.01.2024.

Оскільки, на думку слідчого, є достатні підстави вважати, що ризики, які існували на момент застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, у зв`язку з чим підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, ухилитись від слідства та суду, покинувши межі Рівненської області, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_6 в межах строків досудового розслідування, без зменшення розміру застави у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а оскільки останній злочинним способом здійснює заробіток коштів, то у разі обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, дасть йому можливість продовжувати вчиняти злочини проти власності.

Клопотання учасників кримінального провадження.

Прокурор перед початком розгляду клопотання по суті звернувся з усним клопотанням, в якому просив слідчого суддю долучити до матеріалів справи постанову про продовження строку досудового розслідування від 13 березня 2024 року, відповідно до якої керівник Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_10 постановив продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 17.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, до трьох місяців, тобто до 18.04.2024.

Інші учасники кримінального провадження не заперечили проти долучення вказаної постанови про продовження строку досудового розслідування до матеріалів клопотання ро продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею долучено постанову про продовження строку досудового розслідування від 13 березня 2024 року до матеріалів клопотання ро продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , просив не зменшувати йому заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та з урахуванням продовження строку досудового розслідування до 18.04.2024, просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 18.04.2024.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав подане клопотання з підстав, наведених у ньому, зазначивши, що ризики, які існували на момент застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 до 18.04.2024.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки заявлені стороною обвинувачення ризики не обґрунтовані та не підтверджені матеріалами клопотання, зазначив, що всі свідки вже допитані, а тому вплинути на них неможливо. Також, захисник обвинуваченого просив у разі задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , зменшити йому розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав вищевказану позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у разі продовження такого строку, зменшити йому розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею та норми права, які підлягають застосуванню.

Ознайомившись із клопотанням пропродовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (п.2 ч.3 ст.197 КПК України).

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 (Рівненський район) Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000049, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

17 січня 2024 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_6 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 січня 2024 року.

Згідно повідомлення про підозру у вчиненні злочину, 18 січня 2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді від 19 січня 2024 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 242240,00 грн.

Постановою прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_9 від 26 січня 2024 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за

№0000049 від 17.01.2024, за ознаками крмінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та матеріали кримінального провадження №0000053 від 17.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, об`єднано в одне кримінальне провадження

№0000049, про що внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом ч.5 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки висвітлені у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України"). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання "поза розумним сумнівом", та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджуються: витягом від 11.03.2024 з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, протоколом огляду місця події від 17 січня 2024 року, протоколом допиту потерпілого від 17 січня 2024 року, протоколом огляду предметів та відео-файлів від 17 січня 2024 року, протоколом допиту свідка від 17 січня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2024 року, протоколом обшуку від 17 січня 2024 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 січня 2024 року, висновком експерта від 27.02.2024 № СЕ-19/118-24/1424-ТР, протоколом допиту свідка від 18 січня 2024 року,

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя зазначає, що оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення його вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише з метою визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тобто на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Як встановлено під час судового засідання та вбачається із досліджених слідчим суддею в судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Щодо ризиків, на які покликаються прокурор та слідчий, обґрунтовуючи необхідність продовження тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На переконання прокурора та слідчого, у цьому кримінальному провадженні існують ризики, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Аналізуючи наявність вищезазначених ризиків, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

При оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування та суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ "Пунцельт проти Чехії" ("Punzelt v. Czech Republic") № 31315/96 від 25.04.2000.

Слід зазначити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, зокрема наявності офіційного місця роботи, сімейного статусу, наявності соціальних зв`язків в суспільстві.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, приходить до обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності наявності вказаного ризику.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки підозрюваному відомо про місце проживання потерпілих та анкетні дані свідків, ОСОБА_6 може незаконно на них впливати, чинити фізичний та психологічний тиск заради зміни чи відмови від наданих ними показань.

При цьому, слідчий суддя відхиляє доводи захисника підозрюваного про те, що вказаний ризик відсутній, оскільки потерпілі та свідки вже надали письмові пояснення, з огляду на те, що допит потерпілого та свідка здійснюється судом під час судового розгляду (ст.ст.352, 353 КПК України), а суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч.4 ст.95 КПК України).

Щодо ризику вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи можливість існування вказаного ризику, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 раніше був неодноразово судимим, за вчинення злочинів проти власності, востаннє 23.05.2018 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Також, слідчий суддя враховує, що відносно ОСОБА_6 03.08.2023 до Млинівського районного суду Рівненської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000205 від 08.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, оскільки в матеріалах клопотання відсутні належні докази офіційного працевлаштування підозрюваного, слідчий суддя вважає, що скрутне матеріальне становище може спонукати останнього до вчинення інших нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з вищезазначеним, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчого обставини у їх сукупності дають достатні підстави вважати наявним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Щодо неможливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим, статтею 177 КПК України.

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається "позбавленням волі" в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особисте зобов`язання та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, на думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування, ухилення від слідства та суду, можливості незаконно впливати на потерпілих иа свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує як обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, так і характеризуючі відомості про особу підозрюваного.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Обґрунтовуючи неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 16 березня 2024 року, слідчий зазначає про необхідність отримати висновок судової фото-технічної експертизи та відповідь від ТОВ "ІЗІ-СОФТ" з приводу переказу коштів на АЗК "UPG" за 17.01.2024.

Оскільки вказані експертизи та процесуальні дії необхідні для повного, всебічного та об`єктивного завершення досудового розслідування, однак не завершені з об`єктивних причин, слідчий суддя, враховуючи складність даного кримінального провадження, погоджується з доводами слідчого про необхідність додаткового строку для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 17.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 18 квітня 2024 року, то строк тримання під вартою підлягає продовженню в межах строку досудового розслідування, а саме до 18 квітня 2024 року.

Щодо розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Ухвалою слідчого судді від 19 січня 2024 року визначено підозрюваному ОСОБА_6 як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 242240,00 грн.

У клопотанні та судовому засіданні прокурор та слідчий просили не зменшувати розмір визначеної застави.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив зменшити підозрюваному розмір застави до 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави має бути достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, такій меті цілком відповідає застава в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у розмірі 242240,00 грн, яка визначена ухвалою слідчого судді від 19 січня 2024 року.

Саме такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає розмір застави у меншому розмірі, а саме у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як просить захисник, недостатнім стимулюючим фактором та таким, що зменшує вірогідність підозрюваного боятися її втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

У зв`язку із залишенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, які будуть покладені на нього, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 - задоволити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що обраний відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вітебська Республіки Білорусь, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, востаннє 23.05.2018 засудженого вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, в межах строків досудового розслідування, а саме до 18 квітня 2024 року.

Як альтернативний запобіжний захід залишити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення за нього застави, визначити до 18 квітня 2024 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 18 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 16 год. 00 хв. 18 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1