Справа № 602/774/23
Провадження № 1-кп/602/27/2024
ЛАНОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Тернопільської області
У Х В А Л А

"11" березня 2024 р. м.Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000416 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Лановецького районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000416 від 08 червня 2023 року, відносно

ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави щодо ОСОБА_4 посилаючись на те, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується і продовжують мати місце ризики, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просять в задоволенні клопотання прокурора відмовити та скасувати запобіжний захід для проходження обвинуваченим військової служби у відповідності до ст.616 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника, вказавши на відсутність медичних висновків щодо стану здоров`я ОСОБА_4 та на наявність ризиків, в подальшому, щодо вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши сторони кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При вирішенні клопотань, суд заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити, клопотання прокурора задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_4 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду від 11 червня 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався, зокрема ухвалою суду від 31 січня 2024 року строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 30 березня 2024 року, оскільки наявний ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

В судовому засіданні встановлено, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання, у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а також продовжують існувати ризики, що були враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зокрема останній з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, суд враховує той факт, що ОСОБА_4 є безпосередньо знайомим зі свідками, та не виключена можливість в подальшому їх повторних допитів, а тому може впливати на свідків та потерпілу, чинити відповідний тиск, шляхом погроз він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та наявні ризики вчинення нового злочину.

Також, суд бере до уваги той факт, що в ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки по місцю проживання, він не має постійного місця роботи та законних джерел доходу, зловживає спиртними напоями.

Таким чином менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачують ОСОБА_4 , суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченого ОСОБА_4 до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 318, 331, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_4 терміном до двох місяців, тобто до 09 травня 2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1