Провадження № 1-кп/734/219/24 Справа № 734/2538/24
В И Р О К

іменем України

21 червня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000129 від 05.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рубанка, Недригайлівського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця, судимого за вироком Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

встановив:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 53 від 15.02.2024 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця-оператора 2 піхотного відділення 1 піхотного взводу 1 піхотної роти 4 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Так, згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон), кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно з ч. 10 ст. 15 цього закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою Недригайлівського районного суду Сумської області від 03.12.2019 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

При цьому, постанова Недригайлівського районного суду Сумської області від 03.12.2019, якою ОСОБА_3 позбавлено права керування транспортними засобами строком на десять років не скасована, повторно посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року № 340, спосіб ОСОБА_3 не отримував, теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

Всупереч вищевказаним положенням законодавства, ОСОБА_3 у невстановлений день та час жовтня 2023 року, перебуваючи у м. Києві, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу інтернет замовив у невстановленої в особи, виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, із зазначенням з лицьового боку серії НОМЕР_2 та зі зворотного боку серії НОМЕР_3 . При цьому, ОСОБА_3 надав вказаній невстановленій особі копію особистого паспорту, фотокартку з власним зображенням, зразки особистого підпису, що необхідно для виготовлення даного документа, окрім того повідомив свої персональні дані та сплатив невстановленій особі за виготовлення вказаного посвідчення водія грошові кошти у сумі 11 000 грн., чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

У подальшому, в невстановлений у ході дізнання день та час листопада 2023 року, перебуваючи у м. Києві, ОСОБА_3 отримав особисто від невстановленої особи, виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія, із зазначенням з лицьового боку серії НОМЕР_2 та зі зворотного боку серії НОМЕР_3 , з дозволом на керування транспортними засобами категорій «В», «С», видане Територіальним сервісним центром 2617 на його ім`я 27.10.2023.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/7116-ДД від 11.06.2024, бланк вказаного посвідчення водія із зазначенням з лицьового боку серії НОМЕР_2 та зі зворотного боку серії НОМЕР_3 , не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Крім того, 04.06.2024 приблизно о 16:45 год., ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки Opel Vectra, з реєстраційним номером НОМЕР_4 , рухаючись автомобільною дорогою М-01 «Київ - Чернігів - Нові Яриловичі», будучи зупиненим на 113 кілометрі автомобільної дороги М-01 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на території с. Красилівка Чернігівського району Чернігівської області, нарядом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 та п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія із зазначенням з лицьового боку серії НОМЕР_2 та зі зворотного боку серії НОМЕР_3 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом використав завідомо підроблений документ посвідчення водія, із зазначенням з лицьового боку серії НОМЕР_2 та зі зворотного боку серії НОМЕР_3 , від 27.10.2023, видане Територіальним сервісним центром 2617 на його ім`я, шляхом його пред`явлення поліцейському взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_4 для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/7116-ДД від 11.06.2024, бланк посвідчення водія, із зазначенням з лицьового боку серії НОМЕР_2 та зі зворотного боку серії НОМЕР_3 , не відповідає за лінійними розмірами, способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 , у порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви підозрюваного ОСОБА_3 від 17.06.2024, яка була складена у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та у використанні завідомо підробленого документа і погоджується з встановленими дізнанням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений зі змістом встановлених дізнанням обставин, а також про те, що відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (проступки) за встановлених органом дізнання обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч .1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та використання завідомо підробленого документа.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно докарано ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, його вік, наявність кількох обставин, що пом`якшують пня за відсутності обставин, що обтяжують покарання, позитивну характеристику за місцем служби. у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 , покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати у розмірі 1893 грн. 20 коп., пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 та зі зворотного боку серії НОМЕР_3 від 27.10.2023 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1