Справа № 562/913/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

17.04.2024 року

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000052 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел.Овідіополь Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним та не маючи права на відстрочку чи звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, володіючи інформацією про час відправки для проходження військової служби та місце розташування збірного пункту, умисно, без поважних причин, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, ст.1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу в Україні», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», 12 лютого 2024 року о 08:00 годині не прибув на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 для відправки в складі команди НОМЕР_1 у зв`язку з проходженням військової служи за мобілізацією, внаслідок чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні за ст.336 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, повністю підтвердивши встановлені судом обставини ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

Таку сукупність обставин суд вважає підставою для застосування відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного основного покарання, обставин, що характеризують обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 /двох/ років не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов'язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речові докази в справі, а саме: оригінал розписки про отримання ОСОБА_4 бойової повістки, яка зберігається в матеріалах справи, та документи кримінального провадження №0000052 залишити при справі протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: