У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2024 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кінецьпіль, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2024 року включно з визначенням застави у розмірі, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )

захисник: ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції )

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

Апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2024 року включно з визначенням застави у розмірі, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку захисника, стороною обвинувачення недоведена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, захисник зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, добре характеризується, визнає вину, має міцні соціальні зв`язки, що в сукупності доводить відсутність заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

У провадженні слідчого відділу Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що 14.03.2024 близько 23.10год. ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили піти до продуктового магазину ОСОБА_9 , який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Так як приміщення магазину було зачинене, то в цей же час у ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та за власною пропозицією виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки майна з вказаного магазину. Виконуючи задумане, у період дії воєнного стану, користуючись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та не чинить перешкоди, переслідуючи корисливий мотив та злочинний умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_10 кинув у вікно магазину камінь, котрий знайшов на землі поряд, в результаті чого розбив шибку. Після чого, через утворений отвір у вікні ОСОБА_8 проник до приміщення магазину, а ОСОБА_6 залишився стояти на вулиці біля вікна для того, щоб слідкувати за обстановкою та попередити ОСОБА_8 в разі небезпеки.

Перебуваючи у приміщенні магазину ОСОБА_8 таємно викрав майно ОСОБА_9 на суму 613,05 грн.

Викрадене майно ОСОБА_8 почергово передавав через розбите вікно ОСОБА_6 . В цей час до приміщення магазину увійшла ОСОБА_9 , яка відразу зрозуміла, що відносно неї вчиняється кримінальне правопорушення. Усвідомлюючи, що їхні дії носять відкритий характер та зрозумілі потерпілій, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не припинили свою злочинну діяльність та відкрито викрали майно ОСОБА_9 , спричинивши останній матеріальний збиток на суму 613,05 грн., після чого зникли з місця події, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

15.03.2024 о 06.50 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та 15.03.2024 ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Вважав, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню доведених ризиків та прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, розглянувши апеляційну скаргу в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що у провадженні слідчого відділу Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Зауважено, що 15.03.2024 о 06.50 год. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та 15.03.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на даний час про правильність висновку суду про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.03.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом огляду відеозапису з приміщення магазин, протоколом затримання ОСОБА_8 , протоколом затримання ОСОБА_6 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1,2,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що існує ризик того, що ОСОБА_6 , розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності таких ризиків, як ризик знищення або спотворення будь-якої з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючі, що на цей час не встановлене місцезнаходження решти викраденого майна, а також наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ще триває досудове слідство.

Також є наявним ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілу, іншого підозрюваного чи свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного, оскільки потерпіла, інший підозрюваний та свідки проживають разом з ним в одному населеному пункті та ще не надавали свої покази безпосередньо суду.

За такого, не є слушними доводи апелянта відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, вчиненого у період дії воєнного стану, а також встановлені ризики, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зважаючи на зазначене, доводи захисника відносно того, що до підозрюваного можливо застосувати альтернативні запобіжні заходи, а не запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не є слушними.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є доцільним, оскільки наявність у нього постійного місця проживання та позитивна характеристика не є тими визначальними обставинами, які б давали можливість обрати останньому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою і суттєво не впливають на існуючі ризики.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

З огляду на наведене апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2024 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: