ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2816/23

Номер провадження 1-кп/495/202/2024

23 травня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001426 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білгород-Дністровського, Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утримані має неповнолітніх дітей 2009 та 2014 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 14 грудня 2022 року, приблизно о 17 годині 40 хвилин, у вечірній час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Golf» з номером кузова НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , рухаючись по вулиці Ізмаїльська, 140 в місті Білгород-Дністровський Одеської області, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, та при виявленні пішоходів, слід було належним чином оцінити дорожню обстановку як небезпечну й зменшити швидкість руху аж до повної зупинку, порушуючи вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість запобігти дорожньо-транспортної пригоди, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий переходив проїзну частину по пішохідному переходу, з ліва на право по ходу руху автомобілю. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого багатоскалкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків. Допущені обвинуваченим ОСОБА_3 , порушення вимог п.18.1 Правил Дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно 14.12.2022 року о 17:40 год він керував технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Golf» з номером кузова НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , у вечірній час доби, без опадів, при сухому дорожньому покритті, рухаючись по АДРЕСА_1 , будучи неуважним, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив проїзну частину по пішохідному переходу, з ліва на право по ходу руху автомобілю. Він повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду, а саме давав гроші для лікування. Не погодився з позовною заявою прокурора, оскільки він повністю виплатив потерпілому самостійно ліки на лікування. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, задовільну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, його каяття в скоєному.

Враховуючи викладене та те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягується до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, а також враховуючи письмову заяву від потерпілого, в якій він пояснив, що будь-яких претензій до обвинуваченого він не має та просить покарати його не суворо, суд вважає недоцільним відбування покарання обвинуваченим у вигляді обмеження волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

У ході досудового розгляду прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради витрати на лікування потерпілого ОСОБА_5 у сумі 52 118,89 грн.

З урахуванням не надання прокурором письмових доказів в обґрунтування позовних вимог, суд вважає необхідним залишити зазначений позов без розгляду, з правом звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової автомеханічної експертизи в сумі 1911, 84 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1911, 84 гривень.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 2867, 76 гривень.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Golf» з номером кузова НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який переданий під розписку обвинуваченому ОСОБА_3 залишити останньому.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 в інтересах держави в особі : КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради залишити без розгляду, з правом звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової автомеханічної експертизи в сумі 1911, 84 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1911, 84 гривень.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на корить держави витрати за провадження судової авто-технічної експертизи в сумі 2867, 76 гривень.

Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Golf» з номером кузова НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 , який переданий під розписку засудженому ОСОБА_3 залишити останньому.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1