В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, у формі спеціального судового провадження кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000120 від 20.04.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новопскова Старобільського району Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави. Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року І №3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

-застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

-застосування збройної сили державою в порушення Статуту OOH.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

-вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

-бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь- якої зброї державою проти території іншої держави;

-блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

-напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

-застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди,

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з цим документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали понад 68 держав світу, серед яких і російська федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі. Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Заковом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та федеральним законом

російської федерації під 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2-3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між У країною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований російською федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: АР Крим, області, зокрема Донецька та Луганська, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи національної безпеки України» - інформаційною безпекою є, зокрема, захищеність України від намагань маніпулювати суспільною свідомістю, у тому числі шляхом поширення недостовірної, неповної або упередженої інформації.

Стаття 8 Закону України «Про основи національної безпеки України» зазначає, що з урахуванням геополітичної і внутрішньої обстановки в Україні діяльність усіх державних органів має бути зосереджена, зокрема на прогнозуванні, своєчасному виявленні, попередженні і нейтралізації зовнішніх і внутрішніх загроз національній безпеці, збереження соціально- політичної стабільності суспільства та зміцнення позицій України у світі. Основним напрямом державної політики з питань національної безпеки України в інформаційній сфері є, крім іншого, забезпечення інформаційного суверенітету України.

20 лютого 2014 року, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії рф території АР Крим і м. Севастополя, усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, З Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією, принципів Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1,2 111 Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, представниками влади рф і службовими особами зс рф розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі по тексту 1 НЬО) від 14 вересня 2020 року Про Стратегію національної безпеки України, затвердженої Указом Президента України № 392/2020 від 14 вересня 2020 року - Для відновлення свого впливу в Україні російська федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби; посилюються угруповання збройних сил російської федерації та їх наступальний потенціал, регулярно проводяться масштабні військові навчання поблизу державного кордону України, що свідчить про збереження загрози військового вторгнення; зростає мілітаризація територій тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; зберігається загроза з боку російської федерації вільному судноплавству у Чорному та Азовському морях, Керченській протоці. Спеціальні служби іноземних держав, насамперед російської федерації, продовжують розвідувально-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Деструктивна пропаганда як зовні, так і всередині України, використовуючи суспільні протиріччя, розпалює ворожнечу, провокує конфлікти, підриває суспільну єдність. Державний суверенітет, територіальна цілісність, демократичний конституційний лад та інші життєво важливі національні інтереси мають бути захищені також від невоєнних загроз з боку російської федерації та інших держав, зокрема спроб спровокувати внутрішні конфлікти.

У березні - квітні 2014 року в м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської ооласті області розпочалася збройна агресія російської федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Луганської області, всупереч законодавству України, 27.04.2024 оголошено «Декларацію про суверенітет Луганської народної республіки» та 11.05.2014 проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акта про проголошення державної самостійності Луганської народної республіки», за результатами якого проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками російської федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділи політичного (органи державної влади «ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Вказана терористична організація «ЛНР» має організовану структуру військового типу, a саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність її дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій чистині Луганської області та мають загальну координацію керівництва.

Політичне та військове керівництво російської федерації, діючи всупереч вимогам пунктів 1 та 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам частини 4 статті 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

19.02.2022 головою «ЛНР» підписано указ № УТ-98/22 «Про проведення загальної мобілізації», та оголошено повну мобілізацію.

21.02.2022, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами російської федерації та світовою спільнотою, російською федерацією визнано «Донецьку народну республіку» та «Луганську народну республіку» незалежними державами.

22.02.2022 президент російської федерації направив до ради федерації звернення про використання збройних сил російської федерації за межами російської федерації, яке було задоволено.

24.02.2022 приблизно о 05 годині президент російської федерації оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

24.02.2022, на виконання зазначеного вище наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в тимчасово окупованій Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, востаннє 06.11.2023 строком на 90 діб. починаючи з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Новопсковська селищна територіальна громада з 03.03.2022 внесена до вказаного переліку територіальних громад як територія, тимчасово окупована російською федерацією.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.03.2023 громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території окупованого зс рф смт. Новопскова Старобільського району Луганської області, під час активних бойових дій на вищезазначеній території, діючи умисно, ігноруючи свій передбачений Конституцією України громадянський обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів, на підставі розпорядження Адміністрації Новопсковського району терористичної організації Луганська народна республіка (далі ЛНР) №8-р від 17.02.2023 Про призначення ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, добровільно зайняв посаду директора муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ), зареєстрованого 29.11.2022 в міжрайонній інспекції ФНС росії №4 по т.з. ЛНР. (юридична адреса: ЛНР, смт. Новопсков, вул. Карла Маркса, 284а), незаконно створеного окупаційною владою на базі комунального підприємства Новопсковжитло , зареєстрованого 05.05.2011 (, юридична адреса: Луганська область, смт. Новопсков, вул. Магістральна (колишня Карла Маркса), 284а).

Перебуваючи на посаді директора муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ) ОСОБА_5 з 01.03.2023, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, здійснював господарську діяльність на тимчасово окупованій російською федерацією території, спрямовану на комплексне обслуговування приміщень.

Зокрема, 22.03.2023 ОСОБА_5 , перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на підставі норм п.8 ч. 1 ст. 93 Федерального закону від 05.04.2013 №44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб» та Постанови Уряду рф №2559 від 31.12.2022, від імені муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ) підписав контракт про надання послуг з поводження з твердими комунальними відходами (вивіз та захоронения) №8 із ДУ ЛНР «Республіканська здравниця» окупаційної влади рф, строком дії до 31.12.2023.

24.03.2023 ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на підставі норм п.8 ч. 1 ст. 93 Федерального закону від 05.04.2013 №44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб» від імені муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ) підписав контракт щодо надання послуг з постачання холодної води №7 із ДУ «Старобільська міжрайонна санітарно-епідеміологічна станція» ЛНР окупаційної влади рф, строком дії до 31.12.2023.

11.04.2023 ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на підставі норм п. 8 ч. 1 ст. 93 Федерального закону від 05.04.2013 №44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб» від імені муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ) підписав контракт щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення №9 із ДУ «Новопсковська центральна районна багатопрофільна лікарня» ЛНР окупаційної влади рф, строком дії до 31.12.2023.

25.04.2023 ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на підставі норм п.8 ч. 1 ст. 93 Федерального закону від 05.04.2013 №44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб» від імені муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ) підписав контракт щодо надання послуг з водовідведення №30 із ДУ ЛНР - Управління пенсійного фонду ЛНР в Новопсковському районі (міжрайонне) «Новопсковська центральна районна багатопрофільна лікарня» ЛНР окупаційної влади рф, строком дії до 30.06.2023.

16.05.2023 ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на підставі норм п.8 ч. 1 ст. 93 Федерального закону від 05.04.2013 №44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб» від імені муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ) уклав додаткову угоду №1 до вищевказаного контракту щодо надання послуг з водовідведення №30 від 25.04.2023 із ДУ ЛНР - Управління пенсійного фонду ЛНР в Новопсковському районі (міжрайонне) «Новопсковська центральна районна багатопрофільна лікарня» ЛНР окупаційної влади рф.

23.05.2023 ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на території смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, на підставі норм п.8 ч. 1 ст. 93 Федерального закону від 05.04.2013 №44-ФЗ «Про контрактну систему в сфері закупівель товарів, робіт, послуг для забезпечення державних та муніципальних потреб» від імені муніципального унітарного підприємства Новопсковсервіс (ІПН: ) підписав контракт щодо надання послуг з поводження з твердими комунальними відходами (вивіз та захоронения твердих побутових відходів) №190 із Міністерством внутрішніх справ ЛНР окупаційної влади рф. строком дії до 31.05.2023.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснював господарську діяльність у взаємодії з державою агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави агресора, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим про призначене підготовче судове засідання 19.01.2024, 01.02.2024, 14.02.2024, 21.02.2024, 28.02.2024, 06.03.2024 та судове засідання 12.03.2024 на сайті Галицького районного суду м. Львова та газеті «Урядовий кур`єр» в судові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, тому за клопотанням прокурора ухвалою суду від 06.03.2024 року ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000120 від 20.04.2023, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Інтереси обвинуваченого ОСОБА_5 як на досудовому слідстві, так і під час здійснення спеціального судового провадження представляє захисник ОСОБА_4 .

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, в повній мірі доведена наступними документами та доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.04.2023 року, під час проведення якого свідок ОСОБА_6 впізнала раніше відому їй особу - ОСОБА_5 , який з корисливих мотивів добровільно пішов на співпрацю з державою агресором та її окупаційною адміністрацією, а саме з 01.03.2023 року здійснює господарську діяльність в інтересах окупаційної влади, перебуваючи на посаді курівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом огляду від 25.04.2023 року, яким оглянуто інформаційну новинну сторінку в соціальній мережі «ВКонтакте» під ніком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час огляду якої встановлено, що наявний текстово-графічний матеріал із зображенням ОСОБА_5 , якому вручає грамоту виконуюча обов`язки голови адміністрації Новопсковського району так званої лнр ОСОБА_7 з нагоди дня проацівників сфери побутового обслуговування населення та житлово комунального господарства, що підтверджує факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом огляду від 26.04.2023 року, яким оглянуто інформаційну новинну сторінку в соціальній мережі «ВКонтакте» під ніком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час огляду якої встановлено, що наявний текстово-графічний матеріал із зображенням ОСОБА_5 , якому вручає грамоту виконуюча обов`язки голови адміністрації Новопсковського району так званої лнр ОСОБА_7 з нагоди дня проацівників сфери побутового обслуговування населення та житлово комунального господарства, що підтверджує факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом огляду від 26.04.2023 року, яким оглянуто інформаційну новинну сторінку в соціальній мережі «ВКонтакте» під ніком « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під час огляду якої встановлено, що наявний текстово-графічний матеріал із зображенням ОСОБА_5 , якому вручає грамоту виконуюча обов`язки голови адміністрації Новопсковського району так званої лнр ОСОБА_7 з нагоди дня проацівників сфери побутового обслуговування населення та житлово комунального господарства, що підтверджує факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом огляду від 26.04.2023 року, яким оглянуто пошуковий сайт «rusprofile» під час огляду якого встановлено, що за даним посиланням знаходяться скановані матеріали та PDF-файли, які підтверджують факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс», так званої лнр, а саме укладення контрактів від 11.04.2023 року, 24.03.2023 року.

Протоколом огляду від 07.09.2023 року, яким огляну офіційне інтернет-представництво під ніком «Президент України», на якому відсутня інформація про припинення громадянства ОСОБА_5 .

Протоколом огляду від 18.05.2023 року, яким оглянуто інформаційно - пошуковий сайт «Компаниум» та офіційний сайт Єдиної інформаційної системи у сфері закупівель під ніком «ЕИС Закупки» під час огляду якого встановлено, що керівником МУП «Новопсковсервіс», так званої лнр, є ОСОБА_5 з 01.03.2023 року та інформацію про здійснення даним підприємством господарської діяльності, яке є постачальником по чотирьом державним закупівлям 25.04.2023, 11.04.2023, 24.03.2023 та 22.03.2023 року, що підтверджує факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом огляду від 14.06.2023 року, яким оглянуто інформаційно - пошуковий сайт «Компаниум» та офіційний сайт Єдиної інформаційної системи у сфері закупівель під ніком «ЕИС Закупки» під час огляду якого встановлено, що керівником МУП «Новопсковсервіс», так званої лнр, є ОСОБА_5 з 01.03.2023 року та інформацію про здійснення даним підприємством господарської діяльності, яке є постачальником по пяти державним закупівлям 23.05.2023, 25.04.2023, 11.04.2023, 24.03.2023 та 22.03.2023 року, що підтверджує факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом огляду від 21.06.2023 року, яким оглянуто інформаційно - пошуковий сайт «Компаниум» та офіційний сайт Єдиної інформаційної системи у сфері закупівель під ніком «ЕИС Закупки» під час огляду якого встановлено, що керівником МУП «Новопсковсервіс», так званої лнр, є ОСОБА_5 з 01.03.2023 року, що підтверджує факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом огляду від 23.06.2023 року, яким оглянуто проукраїнську інформаційну новинну сторінку в багатоплатформовому меменджері «Telegram» під ніком « ОСОБА_8 » та вбачається розміщення на даному телеграм каналі інформації про те що керівником МУП «Новопсковсервіс», так званої лнр, є ОСОБА_5 з 01.03.2023 року, що підтверджує факт здійснення господарської діяльності ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді керівника МУП «Новопсковсервіс».

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 28.06.2023 року, яким отримано копії заяви від 13.10.2016 року, ОСОБА_5 про отримання паспорта громадянина України з відміткою про отримання паспорта 20.10.2016 року та копії заяви-анкети №16850375 від 23.01.2020 року про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру у зв`язку із оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон підписану ОСОБА_5 , що підтверджує, що останній є громадянином України.

Висновком експерта від 18.08.2023 року №СЕ-19/107-23/7706-ФП, з якого вбачається, що на електронному носії інформації (компакт-диску DVD-R HP із написом «Додаток до протоколу тимчасового доступу від 28.06.2034(3авгородній)», наданого ГУ ДМС України у Львівській області, у файлах: заява про видачу паспорта ст. 2 Завгород. у форматі "JPG" розміром 206 кб. та заява- анкета Завгородній у форматі «PDF Document» розміром 194 кб., представлених для порівняння, та на фотозображенні на 6 сторінці протоколу огляду соціальної мережі «Одноклассники» від 26.04.2023, а також на знімках екрану, збережених на компакт- диску CD-R Ridata із написом: «Додаток до протоколу огляду соц. мережі «ОК» від 26.04.2024року» під назвами «Screenshot 4» розміром 218 кб. та «Screenshot_5» розміром 141 кб., наданих у якості об`єкта дослідження зображена одна і та сама особа. На електронному носії інформації (компакт-диску DVD-R HP із написом «Додаток до протоколу тимчасового доступу від (Завгородній)», наданого ГУ ДМС України у Львівській області, у файлах: 28.06.2034заява про видачу паспорта ст. 2 Завгород. у форматі "JPG" розміро 206 кб. та заява- анкета Завгородній у форматі «PDF Document» розміром 194 кб., представлених для порівняння, та на фотозображенні на 6 сторінці протоколу огляду соціальної мережі «Вконтакте» від 25.04.2023 та на знімках екрану, збережених на компакт-диску CD-R Ridata із написом: «Додаток до протоколу огляду соц. мережі «ВК» від 25.04.2023 року» під назвами «Screenshot 4» розміром 247 кб. та «Screenshot_5» розміром 213 кб., наданих у якості об`єкта дослідження зображена одна і та сама особа, що в цілому, на думку суду, свідчить, що ОСОБА_5 обіймає посаду керівника МУП «Новопсковсервіс» та співпрацює з окупаціною владою країни агресора шляхом здійснення господарської діяльності.

Листом ГУ ДМС України у Львівській області від 16.06.2023 року з якого вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 18.10.2016 року Новопсковським РВ УМВС України у Луганській області та паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 11.02.2020 органом 6390 статус діючий, дійсний до 11.02.2030року.

Таким чином, винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 111-1 КК України кваліфіковано правильно, оскільки він, будучи громадянином України, добровільно здійснив провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, шляхом зайняття посади керівника МУП «Новопсковсервіс» та здійснення господарської діяльності.

При цьому суд враховує, що постановою слідчого від 02.10.2023 року залучено захисника для здійснення захисту інтересів ОСОБА_5 . 25.09.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України. Постановою слідчого від 14.10.2023 року ОСОБА_5 оголошено в розшук. Ухвалою слідчого судді від 12.12.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 06.03.2024 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, у відсутності обвинуваченого, оскільки він неодноразово у судові засідання не з`явився і переховується на непідконтрольній території Україні. Отже, судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Так, з метою дотримання прав та законних інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 , дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області.

Повістки про виклик обвинуваченого в судові засідання здійснювався у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Галицького районного суду м. Львова, інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

При цьому, на своє глибоке переконання, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який, в свою чергу, повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчить про наявність у нього наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя суд оцінює як реалізацію останніми його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), та як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим та з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду, брав участь у дослідженні письмових доказів та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що органом досудового розслідування не проведено допит обвинуваченого і не з`ясовано обставини, чому він залишився на окупованій території та чи добровільно погодився зайняти посаду в правоохоронних органах на окупованій території.

Разом з тим, суд аналізуючи отримані докази, вважає, що така позиція захисту спростовується наданими прокурором доказами.

Так, з матеріалів кримінального провадження та показань свідків вбачається, що обвинувачений, будучи громадянином України, добровільно приступив до виконання обов`язків керівника МУП «Новопсковсервіс» та шляхом укладення та виконання від імені даного підприємства, господарських договорів, здійснював провадження господарської діяльності у взаємодії з державою агресором та, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави агресора.

В той же час, з матеріалів кримінального провадження відомо, що ОСОБА_5 будучи призначеним 01.03.2023 року на підставі розпорядження Адміністрації Новопсковського району терористичної організації «луганська народна республіка» №8-р від 17.02.2023 року «Про призначення ОСОБА_5 на посаду директора муніципального унітарного підприємства «Новопсковсервіс», виконував функції керівника муніципального унітарного підприємства «Новопсковсервіс» (юридична адреса: лнр, смт. Новопсков, вул. Карла Маркса, 284а) та здійснював укладення та виконання господарських договорів у взаємодії з державою агресором та незаконними органами влади на тимчасово окупованій території.

А тому цими доказами підтверджено, що обвинувачений свідомо, добровільно не залишив територію України та добровільно здійснював провадження господарської діяльності у взаємодії з державою агресором.

Добровільно зайнявши посаду директора муніципального унітарного підприємства, та виконуючи функції його директора, створеного на тимчасово окупованій території, обвинувачений також усвідомлював, що цим він допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставини, які пом`якшують покарання, відсутні. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину з використанням умов воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином, об`єктом якого стали суспільні відносини, пов`язані зі збройною агресією російської федерації та національною безпекою України, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного, особу обвинуваченого, а також враховуючи те, що обвинувачений вчинив даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у колабораційній діяльності, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з додатковим покаранням у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади на певний строк та конфіскацією всього майна.

При цьому суд враховує, що оскільки обвинувачений умисно, свідомо вчинив дії, які полягали у колабораційній діяльності і він такими діями допомагає агресору утримувати окуповану територію, тому все майно, яке належить йому на праві приватної власності в Україні має бути конфісковане в дохід держави.

Саме таке покарання буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.

У справі цивільний позов не заявлено. Слід вирішити питання про стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на залучення експертів. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Арешти на майно не накладались. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з часу приведення вироку до виконання, затримання обвинуваченого і взяття його під варту.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 5736 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку та строки, визначені ст. 395 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_9