№707/1159/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000003 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Слобідка, Кодимського району, Одеської області, проживаючого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовослужбовця 15 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем 15 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «молодший сержант», будучи обмежено придатним до військової служби відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.11.2023, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи в місці дислокації 15 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з надуманих мотивів, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28 32, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, затвердженої Постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991, 08.11.2023 близько 07 год. 30 хв. відкрито відмовився виконати усний наказ заступника начальника загону з озброєння та техніки полковника ОСОБА_6 який є прямим начальником по відношенню до нього, відданий на виконання бойового розпорядження про переміщення службовим автомобільним транспортом в зону виконання бойових завдань на ділянку відповідальності прикордонних комендатур швидкого реагування НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не суперечив чинному законодавству, не був пов`язаним з порушенням конституційних прав та свобод ОСОБА_4 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього, та був доведений до нього уповноваженою на те особою, встановленим порядком, що потягло за собою підрив дисципліни у підрозділі, зниження рівня бойової готовності та невиконання завдань за призначенням, після чого 06.12.2023 близько 07 год. 30 хв. відкрито відмовився виконати усний наказ заступника начальника загону з озброєння та техніки полковника ОСОБА_6 який є прямим начальником по відношенню до нього, відданий на виконання бойового розпорядження про переміщення службовим автомобільним транспортом в зону виконання бойових завдань до тимчасового місця дислокацації комендантського відділення 15 мобільного прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не суперечив чинному законодавству, не був пов`язаним з порушенням конституційних прав та свобод ОСОБА_4 , не носив в собі подвійного тлумачення та явно злочинного змісту, у зв`язку з чим підлягав беззастережному та неухильному виконанню з боку останнього, та був доведений до нього уповноваженою на те особою, встановленим порядком, що потягло за собою підрив дисципліни у підрозділі, зниження рівня бойової готовності та невиконання завдань за призначенням.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 402 КК України як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

24 травня 2024 року між прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000003 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 52, 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді п`яти років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки з покладенням контролю за виконанням вироку на уповноважений орган з питань пробації з визначенням обов`язків визначених ст. 76 КК України та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні зазначав, що угода відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив указане кримінальне правопорушення, а тому його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався.

Судові витрати та речові докази у провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 травня 2024 року між прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000003.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1