Справа № 487/1717/24
Провадження № 1-кс/488/279/24 р.
УХВАЛА

31.05.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР,

в с т а н о в и в :

29.05.2024 р. до Корабельного районного суду м.Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, подана 27.02.2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва, та яка за ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.05.2024 року передана для розгляду до Корабельного районного суду.

Вивчивши скаргу ОСОБА_2 , слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу заявнику, виходячи з наступного.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_2 просить зобов`язати слідчих ТУ ДБР у м.Миколаєві вчинити всі необхідні дії процесуального характеру, внести всі необхідні відомості до ЄРДР, надати витяг із ЄРДР та пам`ятку про процесуальні правата обов`язки.

Скаржник зазначає про невжиття слідчим ДБР у м. Миколаєві заходів щодо забезпечення кримінального провадження №000189 від 18.08.2023 року, не зазначаючи, які саме порушення норм кримінального процесуального закону допущені, обмежуючись звинуваченням слідчого у порушенні його процесуальних прав, не конкретизуючи таких, та звинувачуючи слідчого у сприянні в здійсненні тиску на скаржника, в приховуванні та можливому знищенні доказів по справі, а також вказує на причетність, на його думку, окремих суддів Заводського районного суду м. Миколаєва до вчинення кримінальних правопорушень, за попередньою змовою з окремими працівниками правоохоронних органів м. Миколаєва.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

В той же час, зі змісту скарги є незрозумілим які саме дії чи бездіяльність, або процесуальне рішення, є предметом оскарження.

Так, одними із засад кримінального провадження (ст.7 КПК України) є змагальність (ст.22 КПК), що передбачає доведення перед судом переконливості своїх доводів, а також диспозитивність (ст.26 КПК). Остання, зокрема, відповідно до правил ч.3 ст.26 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Суд, зберігаючи об?єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов?язків.

З цього логічно слідує, що суд не зобов?язаний самостійно відшукувати аргументи на підтвердження доводів скарги, аніж ті, що зазначені у самій скарзі.

Європейський Суд з прав людини в п.42 рішення у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

В п.49 рішення у справі «Мала проти України» від 03 липня 2014 року, заява № 4436/07, Європейський Суд з прав людини зауважив, що згідно з практикою Суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи.

Разом з тим, ці вимоги до державних органів мають співвідноситися із мінімальним обов?язком заявника представити більш-менш конкретні аргументи для оцінки своїх доводів.

Так, посилання заявника у його скарзі на бездіяльність слідчих ТУ ДБР з розташуванням у м.Миколаєві, яка полягає у невиконанні обов`язкових процесуальних дій щодо внесення всіх обов`язкових відомостей до ЄРДР, в той час як зі змісту самої скарги слідує про порушення кримінального провадження (як зазначено у скарзі №000189 від 18.08.2023 року), вказує про невжиття необхідних заходів забезпечення кримінального провадження, тощо, при цьому не зазначаючи дій, бездіяльності або процесуальних рішень, що становлять предмет оскарження слідчому судді в межах повновжень слідчого судді, що визначені ст.303 КПК України.

Наведені обставини унеможливлюють відкриття провадження за поданою ОСОБА_3 скаргою та у контексті положень ст.7, ч.6 ст.9, ч.2 ст.304 КПК України, свідчать про необхідність її повернення разом з доданими до неї матеріалами заявнику.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих Першого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії даного рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1