Справа № 159/3006/24
Провадження № 1-кп/159/476/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000187 від 09.02.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яниця Ужгородського району Закарпатської області, українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 26.06.2023 року вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим, останній раз 26.06.2023 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком три роки, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та повторно, під час іспитового строку, вчинив новий умисний злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 05 лютого 2024 року, близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в залі очікування залізничного вокзалу станції Ковель, який розташований за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Ветеранів, 1А , в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 р. № 3429-ІХ, усвідомлюючи злочинний характер своїх дії, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії є непомітними для інших осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» (ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ), вартістю 3372,33 грн., із захисною плівкою, визначення ринкової вартості якої експертом не проводилося у зв`язку з тим, що це є розхідний матеріал і встановити його рівень зносу та придатності до користування не виявляється можливим, та у чохлі типу «книжечка» чорного кольору, вартістю 64 грн., із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , що не становить майнової цінності, на рахунку якої не було грошових коштів, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 3436,33 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 09 березня 2024 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в залі очікування на другому поверсі залізничного вокзалу станції Ковель, який розташований за адресою: Волинська область м. Ковель, вул. Ветеранів, 1А , в умовах воєнного стану, що діє на підставі Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 р. № 3429-ІХ, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії є непомітними для інших осіб, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з дерев`яної лавки належний ОСОБА_7 гаманець чорного кольору марки «Prensiti», вартістю 150 грн., в якому знаходились грошові кошти у сумі 17000 грн., та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнової шкоди на загальну суму 17150 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю. Суду показав, що дійсно вчинив вказані злочини за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати. Висловив готовність продовжити військову службу в умовах воєнного стану замість відбування покарання.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено тяжкі кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 4 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів даної категорії; вчинив новий злочин в період іспитового строку, що свідчить про його вперте небажання ставати на шлях виправлення; посередньо характеризується по місцю проживання, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілих до обвинуваченого.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Враховуючи наведене та небезпеку ОСОБА_4 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Зважаючи на вид покарання, яке призначається судом та з огляду на вимоги ст. 377 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 слід залишити без змін. Виняткових обставин для звільнення його з-під варти до набрання вироком законної сили судом не вбачається.

На підставі ст. 72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення (з 01.04.2024 року до набрання вироком законної сили) до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, пов`язані із залученням експертів для проведення судових товарознавчих експертиз, в загальній сумі 3029,12 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 12.03.2024 року на майно (речові докази), підлягає скасуванню з подальшим вирішенням долі речових доказів в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Долю решти речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання (невідбуте покарання становить 5 (п`ять) років позбавлення волі) за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.06.2023 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з 01 квітня 2024 року.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення (з 01.04.2024 року до набрання вироком законної сили) до строку відбування покарання за даним вироком з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) грн. 12 коп. за проведення судових товарознавчих експертиз.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.03.2024 року, - скасувати.

Речові докази:

-гаманець чорного кольору марки «Prensiti», який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області - повернути ОСОБА_7 ;

-мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» (ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ), який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

-грошові кошти в сумі 7400 (сім тисяч чотириста) грн. 00 коп., які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , - залишити у володінні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

ГоловуючийОСОБА_1