Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16 травня 2024 року м. Рівне

Справа № 569/7070/24

Провадження № 11-сс/4815/155/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000504 від 23.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та обрано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування, а саме до 25.06.2024 рокуіз покладенням на підозрювану наступних обов`язків:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов визначених слідчим суддею, судом, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України;

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що слідчий суддя, обираючи підозрюваній запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не врахував характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість інкримінованого злочину, а також особу підозрюваної та ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зазначає, що на даному етапі досудового розслідування не встановлено походження психотропних речовин, можливих співучасників вчинення злочину, не відшукано ряд речових доказів, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні, які фактично відомі лише ОСОБА_6 , тому вона може вжити заходів з метою їх знищити, сховати чи спотворити. Наголошує, що підозрювана раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, однак належних висновків не зробила та продовжила займатися злочинною діяльністю.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваної та її захисника, які заперечили проти задоволення поданої скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення протягом липня-жовтня 2023 року незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, повторно.

25 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені в ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Як вбачається із матеріалів провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Так, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості та особу підозрюваної.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків ухилення від органів досудового розслідування та суду, продовження займатися аналогічною протиправною діяльністю жодним доказом не доведені, отже є голослівними. Крім того, ухвалою слідчого судді на неї покладено відповідні обов`язки, що передбачає контроль за поведінкою підозрюваної з боку органів поліції.

При цьому слідчим суддею покладено на останню і обов`язок утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею у даному кримінальному провадженні та цілодобового не залишати місце проживання, порушення яких може спричинити ініціювання обрання більш суворого запобіжного заходу, що на думку апеляційного суду, може запобігти вплив на можливих співучасників вчинення інкримінованого злочину та знищити, сховати чи спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Посилання прокурора щодо тяжкості інкримінованого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , та притягнення до кримінальної відповідальності в минулому за ідентичні злочини, не можуть, на думку суду, на даному етапі досудового розслідування безумовно свідчити про наявність ризиків, про які вказує ст.177 КПК України.

Судом першої інстанції також вірно встановлено та взято до уваги те, що остання має постійне місце проживання, місце роботи, де характеризується позитивно, малолітню дитину, яку виховує одна, на даний час вагітна вдруге, що підтверджується копіями відповідних документів, тому колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Крім того, прокурор під час апеляційного розгляду не надав жодних доказів про порушення підозрюваною умов обраного запобіжного заходу, про вплив на свідків, а також внесених до ЄРДР кримінальних провадження за вказаним фактом, що свідчить про те, що ОСОБА_6 перешкоди слідству не чинить та дотримується запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана під час апеляційного розгляду також зазначила, що вона дотримується умов обраного запобіжного заходу та обов`язків, покладених на неї судом, вказала, що в неї є брат, який допомагав раніше та підтримує матеріально і на даний час, тому в подальшому вчиняти злочини наміру не має.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваної та інтересами досудового розслідування.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання останньою умов цілодобового домашнього арешту, звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 квітня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000504 від 23.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3