Справа № № 585/3374/23
Номер провадження 1-в/585/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

30 травня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на певний строк, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 звернувся о суду з клопотанням в якому просить замінити ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років. В обґрунтування клопотання вказав, що вироком колегії суддів апеляційного суду Сумської області від 14.06.2007 року його визнано винним у вчиненні злочинів передбачених п.п.6,13 ч. 2 ст. 115, ч.ч.3,4 ст. 187, ч.ч.1,2 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 357, ст. 70 ч.2 ст. 71 КК України та засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Ухвалою Верховного Суду України від 16.10.2007 року, вирок Апеляційного суду залишено без змін. Початок строку відбування покарання 11 липня 2006 року. З вересня 2008 року покарання у виді довічного позбавлення волі відбуває у ДУ «Роменська виправна колонія № 56». У грудні місяці 2019 року тимчасово переведений до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для участі в судовому засіданні. 11.03.2021 року Європейський Суд з прав людини постановив рішення у справі «Пономарьов проти України», яким було встановлено порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод державою України у зв`язку з тим, що засуджені до довічного позбавлення волі позбавлені права на умовно-дострокове звільнення. 18.10.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінально процесуального Кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини, яким було внесено зміни у ст. 82 КК України. Відбута частина покарання по вироку суду від 11.07.2006 року на сьогоднішній день становить більше 17 років.

В судовому засіданні ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив його задоволити. Суду пояснив, що він відбув більше 20 років позбавлення волі, це без перерахунку. Послався на своє рішення Європейського суду з прав людини. Просив замінити довічне покарання на строк 15 років. Він режим тримання не порушує, стягнень не має, неодноразово звертався до керівника установи, але його працевлаштували лише на 1 місяць, а потім сказали що не має можливості працевлаштувати, хоча він з 2019 року постійно звертався до адміністратції для працевлаштування. В нього було одне стягнення, але вже давно. Його тримали у карцері. Про інші стягненя він не знає, це фальсифікаціяв матеріалах особової справи. В нього є два заохочення, він за свої кошти ремонтував камеру де відбував покарання. Він звертався до центру зайнятості щодо навчання. Вважає що висновок СІЗО не може бути взятии й до уваги так як це не установа відбування покарання.

Захисник підтримав клопотання і просив задоволити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року за п.п.6,13 ч. 2 ст. 115, ч.ч.3,4 ст. 187, ч.ч.1,2 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 357, ст. 70 ч.2 ст. 71 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна (т.1 а.с.10-12)

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України касаційна скарга засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення, а вирок апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року щодо ОСОБА_7 без змін (т.1 а.с.15-20).

Відповідно до ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2020 року клопотання ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі задоволено частково та постановлено зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 11.07.2006 року по дату набрання вироком законної сили, а саме 16.10.2007 року відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (т.1 а.с.37-38).

З характеристики ОСОБА_7 складеної заступником начальника із СВ та ПР Сумського слідчого ізолятора 20.09.2007 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в Сумському слідчому ізоляторі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області знаходиться з 21.07.2006 року. За період тримання в установі, при проведенні з ним заходів режимного, профілактично-виховного змісту режим тримання не порушував. За характером жорстокий, неврівноважений, легко входить в довіру до інших людей, свою вину в скоєному злочині визнає, але міру покарання, призначену судом, вважає несправедливою. У відношенні до представників адміністрації установи завжди виконує в повному обсязі правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. Заохочень та стягнень не має, до праці не залучався. Суспільно-корисних зв`язків не втратив, підтримує їх шляхом отримання передач. Враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, призначене покарання, потребує постійного посиленого нагляду під час відбування покарання (т.2 а.с.52).

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_7 від 12.09.2008 року затвердженої начальником Сумського СІЗО вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в Сумському слідчому ізоляторі управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області перебував з 21.07.2006 року по теперішній час. За період знаходження в установі проявив себе як злісний порушник режиму тримання, скоїв акт членошкідництва та створював конфліктні ситуації з працівниками установи, за що згідно наказу начальника СІЗО № 183 від 19.06.2008 року був поміщений до карцеру строком на 7 діб, заохочень не має, до праці не залучався. За характером жорстокий, неврівноважений, легко входить в довіру до інших людей, свою вину в скоєному злочині визнає, але міру покарання, призначену судом, вважає несправедливою, не піддається впливу інших осіб. На заходи режимного та профілактично-виховного характеру реагує негативно. Соціально-корисних зв`язків не втратив, підтримував їх шляхом отримання передач та надання побачень (т.3 а.с.89).

З річної характеристики від 08.09.2009 року, затвердженої в.о. начальника Роменської ВК № 56 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 , 1972 р.н. до Роменської ВК №56 прибув 24.09.08 року. За час відбування покарання допустив порушення режиму тримання за що був поміщений до карцеру. За характером спокійний буває не завжди. До працівників адміністрації намагається бути ввічливим, до оточуючих безконфліктний. Вину в скоєному злочині не визнає, міру призначеного судом покарання вважає занадто суворою. Зроблено висновок, що засуджений не став на шлях виправлення (т.3 а.с.203).

З річної характеристики від 24.09.2010 року, затвердженої начальником РВК № 56 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 , 1972 р.н. до Роменської ВК №56 прибув 24.09.08 року. За час відбування покарання в Роменській ВК №56 заохочень не має, допустив два порушення режиму тримання, поміщався до карцеру строком на 14 діб. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до суїциду. Не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць, але наміри працювати є. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до працівників адміністрації тактовний, в середовищі зі спецконтингентом безконфліктний. Має охайний зовнішній вигляд. Зв`язок з рідними підтримує шляхом листування, одержує посилки. Вину в скоєному злочині визнає частково, міру призначеного судом покарання вважає занадто суворою, необ`єктивною (т.3 а.с.248).

Відповідно до річної характеристики від 4.09.2011 року затвердженої начальником РВК № 56 засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі з 2006 року. До Роменської ВК (№56) прибув 4.09.04 року із СІЗО м. Суми, де до праці не залучався, характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав , не заохочувався. За час перебування в Роменській ВК (№56) заохочень не мав, допускає порушення. Перебуває на обліку як схильний до суїциду. Не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць, але наміри працювати має. У відношенні до представників адміністрації тактовний, намагається бути ввічливим. За характером спокійний, у відношенні до оточуючих безконфліктний. Підвищенням загальноосвітнього рівня займається шляхом самоосвіти, читає художню літературу. За характером спокійний. Вину в скоєному злочині визнає частково. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою (т.4 а.с.17).

З річної характеристики від 04.09.2012 року затвердженої в.о. начальника РВК № 56 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі з 2006 року. До Роменської ВК (№56) прибув 4.09.04 року із СІЗО м. Суми, де до праці не залучався, характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, не заохочувався. За час перебування в Роменській ВК (№56) заохочень не мав, допускає порушення режиму тримання. Перебуває на обліку як схильний до суїциду. Не працевлаштований на основному виробництві установи із-за відсутності робочих місць, але наміри працювати має. У відношенні до представників адміністрації тактовний, намагається бути ввічливим. За характером спокійний, у відношенні до оточуючих безконфліктний. Підвищенням загальноосвітнього рівня займається шляхом самоосвіти, читає художню літературу. За характером спокійний. Вину в скоєному злочині визнає частково. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. Зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став (т.4 а.с.46).

Відповідно до висновків річної характеристики від 24.09.2013 року затвердженої начальником РВК № 56, засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став (т.4 а.с.46).

З характеристики затвердженої начальником Роменської ВК №56 від 01.08.2014 року вбачається, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання сумлінною поведінкою довів, що стає на шлях виправлення, начальник відділення СДПВ клопоче відповідно до ст. 151-1 КВК України, про його переведення з приміщення камерного типу, в якому тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного, типу виправної колонії максимального рівня безпеки, з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством (т. 4 а.с.105)

Згідно довідки про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_7 , 1972 року заохочень не має, та маються стягнення у вигляді попередження за міжкамерний зв`язок (т.4 а.с.106).

Відповідно до річної характеристики від 24.09.2014 року затвердженої начальником РВК № 56, засуджений ОСОБА_7 стає на шлях виправлення (т.4 а.с.135).

З характеристики від 24.11.2015 року затвердженої в.о. начальника РВК № 56 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі з 2006 року. Під час утримання в СІЗО міста Суми, порушення режиму тримання не допускав, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався. До Роменської ВК (№56) прибув 24.09.2008 року. На даний час дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, заохочень не має, допустив порушення режиму тримання (міжкамерний звязок) за що мав стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Згідно вироку має позови на відшкодування збитків, що спричинені злочином, виконавчі листи до бухгалтерії установи не надходили. На виробництві установи до праці не залучався, в зв`язку з обмеженістю робочих місць на секторі ДПВ, але наміри працювати має. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. У відношенні до представників адміністрації тактовний, виконує їх законні вимоги. У відношенні до інших засуджених безконфліктний. Перебуває на профілактичному обліку як схильний до членоушкодження. За характером спокійний, врівноважений. За вольовими якостями рішучий, наполегливий. Спальне місце утримує в чистоті та порядку, з обов`язками чергового по камері справляється, має охайний зовнішній вигляд, дотримуються правил санітарії та гігієни. Підтримує соціально-корисні зв`язки шляхом листування, отримує посилки, передачі. Відповідно до ст. 151-1 КВК України, за сумлінну поведінку відбування покарання 01.08.2014р. засудженого ОСОБА_7 було переведено з приміщення камерного типу, в якому тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки, з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку, встановленому законодавством. Вину в скоєному злочині визнає частково (т.4 а.с.151).

Згідно довідки про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_7 , 1972 року заохочень не має, та маються стягнення у вигляді попередження за міжкамерний зв`язок (т.4 а.с.152).

З характеристики від 31.08.2019 року затвердженої начальником РВК № 56 вбачається, що засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі з 2006 року. Під час утримання в СІЗО міста Суми, порушення режиму тримання не допускав, стягнень не мав, не заохочувався, до праці не залучався. До Роменської ВК (№56) прибув 24.09.2008 року . На даний час дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має 2 заохочення, допустив порушення режиму тримання (міжкамерний зв`язок) за що мав стягнення, яке погашене у встановленому законом порядку. Згідно вироку має позови на відшкодування збитків, що спричинені злочином, виконавчі листи до бухгалтерії установи не надходили. На виробництві установи не працевлаштований, але наміри працювати має. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. У відношенні до представників адміністрації тактовний, виконує їх законні вимоги. У відношенні до інших засуджених безконфліктний. На профілактичних обліках в установі не працевлаштований (т.5 а.с.134).

Згідно відомості про наявність заохочень та стягнень у засудженого ОСОБА_7 , 1972 року маються два заохочення у вигляді подяк за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та мається стягнення у вигляді попередження за міжкамерний зв`язок (т.5 а.с.135).

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення у засудженого ОСОБА_7 , заохочень не має та мається чотири стягнення які погашені за строком давності (т.13 а.с.174).

З опитувального листа ДУ «Роменська ВК №56» щодо зміни умов тримання, заміни невібутої частини покарання більш м`яким, умовно - дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що керівники частин та служб установи одноголосно прийняли рішення що «не заслуговує» (т.18 а.с.196).

З висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що початком строку відбування покарання є 11.07.2006 р. Із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 81, 82) ? 64 балів. За підсумками оцінювання розділів ІІ-VI ОСОБА_7 має 44 бали (т.18 а.с.197-204).

Відповідно до характеристики затвердженої 2 лютого 2024 року в.о.начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 до Сумського СІЗО прибув 21.07.2006. Рішенням комісії (протокол № 25 від 05.11.2007 року) визначено максимальний рівень безпеки у приміщеннях камерного типу. 21.09.2007 направлений в «Київський слідчий ізолятор» на розгляд касаційної скарги. 23.10.2007 повернувся до державної установи «Сумський слідчий ізолятор». За період знаходження в установі зарекомендував себе негативно, при проведенні заходів режимного, профілактично-виховного характеру порушував вимоги розпорядку дня та режиму тримання, за що мав 1 дисциплінарне стягнення. 21.09.2007 направлений для відбування покарання до ВК-56 Сумської області. За період знаходження в установі зарекомендував себе негативно, при проведенні заходів режимного, профілактично-виховного характеру порушував вимоги розпорядку дня та режиму тримання, за що мав 3 дисциплінарні стягнення. За сумлінну поведінку і ставлення до праці, мав одне заохочення у вигляді подяки. 01.08.2014 року засіданням комісії (№ 24 від 01.08.2014) Роменської виправної колонії № 56 Відповідно до ст. 151-1 КВК України, за сумлінну поведінку відбування покарання було переведено з приміщення камерного типу, в якому тримаються дві особи, до багатомісного приміщення камерного типу виправної колі максимального рівня безпеки з наданням дозволу на участь у групових заходах освітнього, культурно-масового та фізкультурно-оздоровчого характеру в порядку встановленому законодавством. За період знаходження в установі зарекомендував себе посередньо при проведенні заходів режимного, профілактично-виховного характеру та вимоги розпорядку дня та режиму тримання не порушував. Стягнень не мав. Був працевлаштований в ДП «Підприємство ДКВС» України державної установи «Роменська виправна колонія» № 56 в грудні 2018 року взуттєвиком з пошиву взуття та працював протягом місяця.За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, має одне заохочення у вигляді подяки.31.08.2019 року засіданням комісії (№ 20 від 31.08.2019) Роменської виправної колонії № 56 відмовлено в переведенні з багатомісних приміщень камерного типу до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки згідно ст. 151-1 КВК України. 07.12.2019 згідно ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми повернувся до державної установи «Сумський слідчий ізолятор». За період знаходження в установі зарекомендував себе посередньо при проведенні заходів режимного, профілактично-виховного характер вимоги розпорядку дня та режиму тримання не порушував. Стягнень не мав. До |роботи не залучався. Адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався. Не працевлаштований. З представниками адміністрації державної установи «Сумський слідчий ізолятор» поводиться ввічливо та коректно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки.Дотримується правил особистої гігієни та санітарії, має охайний зовнішній вигляд.Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов, отримує посилки та передачі. Вимоги пожежної безпеки не порушує.На профілактичних обліках в установі не перебуває. Вину у скоєних злочинах визнав частково. Виконавчі листи, щодо відшкодування збитків завданих злочином до державної установи «Сумський слідчий ізолятор» не надходили (т.18 а.с.205-206).

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення у засудженого ОСОБА_7 , 1972 року маються два заохочення у вигляді подяк за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та мається чотири стягнення: у вигляді членоушкодження, двічі за невиконання законних вимог та за міжкамерний зв`язок. Останнє стягнення було накладено 6 вересня 2012 року, у зв`язку з чим вони вважаються погашеними (т.18 а.с.207).

З оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення вбачається, що ОСОБА_7 має середній рівень ризику/середній рівень втручання та має ризик шкоди життю та здоров`ю, який оцінюється як високий відповідно до якого існує ймовірність насильницьких дій, спрямованих на вбивство або завдання ушкоджень, небезпечних для життя (т.18 а.с.208-223).

Відповідно ч. 1, ч. 5 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Стаття 154 КВК України передбачає: ч. 12 Разом із поданням щодо можливості представлення засудженого до довічного позбавлення волі до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким адміністрація виправної колонії подає до суду висновок щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі. Визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі та складення висновку здійснюються за участю уповноваженого органу з питань пробації. Порядок та методика визначення ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Основною метою подання висновку щодо ступеня виправлення засудженого до довічного позбавлення волі є забезпечення суду інформацією, що є необхідною для визначення можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке та визначення в індивідуальному порядку строку позбавлення волі засудженому, стосовно якого вирішується зазначене питання. 13. Особа, засуджена до довічного позбавлення волі, додатково до подання щодо можливості представлення її до заміни покарання на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк повинна подати індивідуальний план виправлення та ресоціалізації. Такий план має містити заходи, здійснення яких у період відбування більш м`якого покарання у виді позбавлення волі на певний строк дасть змогу засудженій особі усунути фактори, що можуть негативно впливати на утримання від вчинення повторного кримінального правопорушення, та факти, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженої особи після звільнення. Форма індивідуального плану виправлення та ресоціалізації визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері виконання кримінальних покарань. Засуджена особа, якій покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначено в порядку заміни більш м`яким покаранням та в якої настало право на застосування умовно-дострокового звільнення, додатково повинна подати до суду звіт про виконання індивідуального плану виправлення та ресоціалізації під час відбування більш м`якого покарання, у тому числі аналіз причин успішності або неуспішності виконання заходів, передбачених зазначеним планом.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Відповідно ч. 2 ст. 11 КВК України установами виконання покарань є: кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи (далі - виховні колонії), слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з досліджених судом доказів, ОСОБА_7 не став на шлях виправлення. При цьому суд враховує висновок щодо ступеню виправлення засудженого, характеристики, та інші матеріали які маються в матеріалах особової справи. За таких обставин суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_7 не став на шлях виправлення.

Доводи ОСОБА_7 з приводу того, що висновок щодо сутупеня виправлення засудженого не можна брити до уваги, так як СІЗО де він перебуває не є місцем відбування покарання, суд до уваги не бере, так як СІЗО віднесене до установ виконання поркань, а ОСОБА_7 перебуває в СІЗО з власної ініціативи, оскільки клопотав перед судами, які розглядають його численні звернення, про особисту участь у судовому засіданні.

Крім цього, інші досліджені судом докази підтверджують відсутність підстав вважати що ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

За таких обставин, підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі вказаного, керуючись ст. ст. 9, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенніклопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі на певний строк відмовити.

Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 9 годині 50 хвилин 31 травня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2