г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2128/24
Номер провадження 1-кс/213/236/24
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2024 року слідчий суддя Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Відділення поліції №7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000185 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням погодженим з прокурором. Надав заяву відповідно до якої клопотання підтримав. Розгляд проводився без власника майна на підставі ч.2 ст. 172 КПК України..

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та вислухавши сторони, дійшов наступного. В провадженні ВП №7 перебуває кримінальне провадження №0000185 за ч.4 ст 185 КК України. В ході досудового розслідування було оглянуто та вилучено мобільний телефон Redmi 8, який визнано речовим доказом.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; також згідно п.1 ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження (накладення арешту на майно) може призвести до його приховування, що призведе до неможливості встановлення об`єктивної істини по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

З метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним в ст. 98 КПК України, тобто може бути речовим доказом.

Враховуючи, що згідно ч.11 ст. 170 КПК України, - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, виникла необхідність накласти арешт на вказане майно, з метою уникнення можливості приховання, пошкодження або передачі вказаного майна, що суттєво впливатиме на повне та об`єктивне проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню.

З метою подальшого проведення ефективного досудового розслідування, встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, досягнення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні, а також з метою проведення повного, об`єктивного та не упередженого досудового розслідування, збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, у органу досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту тимчасово вилученого майна.

Вказаний захід забезпечення кримінального провадження є крайнім та необхідним, а також найбільш ефективним, у зв`язку із тим, що іншими наявними заходами, окрім як накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно забезпечити його схоронність, не допущення знищення, розтрати, приховування, відчуження, перетворення, пересування, зникнення, не можливо, у зв`язку із чим, не застосування вказаного заходу, може призвести до вищевказаних ризиків.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів по кримінальному провадженні, а також необхідністю проведення з ними ряду експертних досліджень.

Таким чином клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 167- 175 КПК України, -

УХВАЛИВ

Задовольнити клопотання та накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду 10.05.2024, котре перебувало у володінні та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на телефон Redmi 8 моделі M1908C3IG, IMEI-1 НОМЕР_1 , IMEI-1 НОМЕР_2 -карта НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1