ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/928/23 Номер провадження 11-кп/814/1421/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000591 апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2024 року,

встановила:

Цією ухвалою клопотання прокурора задоволено та

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Дейкалівка Зіньківського району Полтавської області, мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, несудимого,

обвинуваченому за ч.3 ст. 27 ч.5 ст. 185 КК України,

продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10.05.2024 включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у вигляді 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 484 480 грн та покладенням обов`язків.

Відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в період з 22 вересня 2021 року по 31 серпня 2022 року вчиняли таємні викрадення чужого майна (крадіжки), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, що завдало шкоду потерпілим, зокрема і в особливо великих розмірах, а також в умовах воєнного стану, вчинені організованою групою. В результаті злочинних дій обвинувачені завдали ТОВ «Федунка» майнової шкоди на загальну суму 151662,45 грн, ТОВ «Сільф» - 943099,39 грн, ОСОБА_9 - 489991,60 грн.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд мотивував ухвалене рішення наявністю на розгляді суду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч.5 ст. 185 КК України, наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що не зменшилися та продовжують існувати на момент розгляду.

На ухвалу суду обвинувачений подав апеляційну скаргу, у якій просить йому змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, або зменшити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що наведені у клопотанні прокурора ризики не доведені, не надано доводів на підтвердження ризиків, вказаних у клопотанні. При цьому прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну поведінку.

Вважає, що ризик втечі чи переховування від суду з часом зменшується.

Вказує, що в матеріалах провадження відсутні докази його причетності до інкримінованих злочинів.

Звертає увагу на тривалий розгляд судом кримінального провадження.

Вказує, що він раніше не судимий, має місце проживання, соціальні зв`язки, має утриманців.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржували.

Оскільки учасники провадження не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, тому розгляд апеляційної скарги обвинуваченого на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, відповідно до положень ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Апеляційним судом встановлено, що на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження №0000591 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.3 ст. 27 ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст. 27 ч.5 ст. 185 КК України. В судовому засіданні 12 березня 2024 року суд першої інстанції постановив ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 травня 2024 року включно з визначенням застави.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним стороною обвинувачення.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України), при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.

Суд першої інстанції, оцінивши в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, постановив ухвалу з дотриманням приписів статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України та практики Європейського суду з прав людини.

Ухвалюючи рішення, суд врахував положення наведених вище норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вірно пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення судом перевірялася під час обрання та продовження запобіжного заходу. 31.01.2023 було складено обвинувальний акт, який направлений до суду та справа розглядається судом першої інстанції. Тому, кваліфікація дій та всі доводи щодо наявності або відсутності вини обвинуваченого, чи його причетність до злочину мають вирішуватися судом під час судового провадження. На даному етапі судового розгляду суди позбавлені можливості вирішувати ці питання до розгляду справи по суті.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що необхідність застосування запобіжного заходу в апеляційній скарзі не оспорюються, так як апелянт просить змінити запобіжний захід.

Слідчий суддя, всупереч доводам обвинуваченого, належним чином мотивував наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 , а саме особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання від 7 до 12 років позбавлення волі, те, що вказаний злочин вчинено організованою групою, поєднаного з проникненням у житло та інше приміщення, та ОСОБА_6 є його організатором, завдання значної шкоди потерпілим, так як здійснили викрадення чужого майна у великих і особливо великих розмірах, даних про особу обвинуваченого, встановлених судом першої інстанції, те, що судовий розгляд у даному провадженні не закінчено, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд правильно врахував те, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Також, суд належним чином врахував, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів вчинених організованою групою, що свідчить про високу ступінь суспільної небезпеки. При цьому при вирішенні питання про запобіжний захід необхідно звертати вагу на можливе покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим.

Отже, вказані вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених прокурором у клопотанні.

Відсутність судимостей, наявність сім`ї та постійного місця проживання є недостатніми обставинами для того, щоб дійти висновку про відсутність ризиків.

Щодо доводів обвинуваченого про тривале перебування його під вартою необхідно зазначити, що при продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, суд врахував особливості конкретної справи, в якій необхідне тривале утримання особи під вартою, обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також колегія суддів зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому, і тривалість перебування обвинуваченого під вартою не є самостійною підставою для скасування такого запобіжного заходу.

З огляду на вказане, враховуючи, що є достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали є такими, що не знайшли свого підтвердження.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст. 405, 419, 422-1КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2024 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4