Справа № 369/7769/24
Провадження №1-кс/369/1624/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004507, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.05.2024 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004507, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що з письмовою заявою звернувся ОСОБА_4 про те, що невстановлені особи за попередньою змовою здійснили підробку договору купівлі-продажу частини житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , від 10.02.2012.

В ході проведення досудового розслідування, зокрема допиту потерпілого було встановлено, що, 21.06.2023, відповідно до довіреності, ОСОБА_5 , надав ОСОБА_4 , як довіреній особі наступні повноваження: вести його справи у відповідних органах нотаріату по оформленню спадщини, де б вона не знаходилась та з чого б вона не складалася, що залишилася після померлої 04.03.2020 ОСОБА_6 (його рідної тітки); продати за ціною та на умовах на його розсуд всю успадковану 1/5 (одну п`яту) частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вказана довіреність діє до 21.06.2026.

Так, отримавши вказані повноваження на підставі довіреності, ОСОБА_4 розпочав дії спрямовані на оформлення спадщини на 1/5 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Після чого, ОСОБА_4 було встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку укладеного 10.02.2012 між ОСОБА_7 , як продавцем та ОСОБА_8 , як покупцем, ОСОБА_7 продає належний йому на праві власності 1/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за двісті тисяч гривень. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 132. Окрім цього, у вказаному договорі наявні підписи ОСОБА_8 покупця та ОСОБА_7 продавця, що викликає у ОСОБА_4 сумнів дійсності підпису ОСОБА_7 .

Хронологія подій, яку ОСОБА_4 вдалося встановити, та які дають підстави вважати, що договір-купівлі продажу від 10.02.2012 має ознаки підробки:

04.03.2020 померла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дружина померлого раніше 17.12.2019 ОСОБА_7 , власниця (спадкоємиця) майна у вигляді 1/5 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 10.03.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_10 місто Боярка, було зареєстровано запис у Спадковому реєстрі за № 65645679, де спадкодавцем є ОСОБА_6 .

Як сусід, який проживав з померлою в одному будинку, ОСОБА_8 отримує на оберігання у себе оригінали документів; домова книга, свідоцтво на право власності 357/1 від 08.10.2001 на ОСОБА_7 , на 1/5 будинку, до з`ясування наявності спадкоємців.

Через рік ОСОБА_8 отримав довіреність від ОСОБА_5 (єдиного спадкоємця) для оформлення прав на майно та внесення в реєстр речових прав відомостей як власника за ОСОБА_6 . Протягом року ОСОБА_8 проводить дії пов`язані з дорученням ОСОБА_11 за участю приватного нотаріуса ОСОБА_12 , АДРЕСА_2 , але не доводить їх до завершення.

21.06.2023 ОСОБА_13 в м. Батумі (Грузія) видає нову довіреність на прийняття спадщини і оформлення прав на майно заявнику, тобто ОСОБА_4 . По усній угоді з ОСОБА_14 . ОСОБА_4 мав розпоряджатися майном на власний розсуд про що свідчить текст довіреності.

При спілкуванні з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 пропонував передати йому оригінали документів необхідних для оформлення спадщини ОСОБА_11 (домова книга, технічний паспорт БТІ, свідоцтво на право власності на житловий будинок, висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз), або нотаріусу, який відкривала і вела спадкову справу ( ОСОБА_12 ), також ОСОБА_4 пропонував компенсувати усі витрати пов`язані з оформленням документів. На його пропозицію ОСОБА_4 отримав категоричну відмову у нецензурній формі.

27.09.2023, після того, як ОСОБА_4 зібрав усі необхідні документи і отримав Запит Приватного нотаріуса ОСОБА_12 на внесення інформації у державний реєстр речових прав для реєстрації права власності ОСОБА_6 у зв`язку з втратою свідоцтва на підставі п.53,66 ПКМУ 1127, глава 7 і 3 порядку вчинення нотаріальних дій ОСОБА_4 , через портал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », перевірив стан реєстрації речових прав на будинок АДРЕСА_1 . Згідно отриманого витягу ця частина 01.08.2023 вже була зареєстрована за ОСОБА_8 який як раз і займався оформленням спадщини від імені ОСОБА_15 . Данні на ОСОБА_8 внесені на підставі договору купівлі продажу частини житлового будинку від 10.02.2012 з ОСОБА_7 (бланк ВРО №573656 завіреного приватним нотаріусом ОСОБА_9 м. Київ), яка на даний час припинила свою діяльність. Дані внесені державним реєстратором ОСОБА_16 , Золочивська сільська рада Київської області.

Вказаний об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою:

АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Виходячи з того, що вказаний житловий будинок, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно з метою уникнення ризику можливого відчуження об`єкту нерухомості потерпілого, перереєстрації їх на інших осіб, поділу тощо.

Згідно інформаційної довідки № 376015227 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності та зареєстрований в частці 3/5 за ОСОБА_17 , на підставі договору дарування 4679 виданого 14.10.2023, та в частці 2/5 за ОСОБА_17 , на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-2673 виданого 26.11.2013.

19.04.2024, на підставі ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області (справа № 369/6171/24) від 16.04.2024, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 (свідоцтво № 9519, тел. моб. НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_3 , проведено тимчасовий доступ до речей та документів, з метою вилучення оригіналів документів, а саме: нотаріальної справи купівлі-продажу частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (договір бланк ВРО № 573656 від 10.02.2012) та всіх документів, на підставі яких посвідчувався вказаний правочин.

В ході проведення вказаного вище тимчасового доступу до речей та документів, котрі перебувають у володінні та користуванні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 , яка діє в порядку заміщення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі наказу Міністерства юстиції України № 328/6 від 06.03.2023, було встановлено, що 10 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 вчинялися такі види нотаріальних дій: посвідчення довіреності, договору купівлі-продажу земельної ділянки та засвідчення вірності двох копій документів.

Нотаріальний бланк ВРО № 573656 від 10.02.2012 був використаний нотаріусом при посвідченні договору купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим № 226, на підтвердження чого отримано копію цього договору та копію витягу про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 11001102 від 10.02.2012. Також згідно реєстру для реєстрації нотаріальних дій, за реєстровим № 132 від 28 січня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 було засвідчено справжність підпису фізичної особи на заяві.

В нотаріальному архіві, а саме в наряді 02-01 «Договори відчуження житлових будинків та документи, на підставі яких вони посвідчувались», том № 1, зберігаються документи, що починаються з дати 15 березня 2012 року.

Враховуючи виїцевикладене та керуючись абзацом 8 ст. 8 Закону України «Про нотаріат», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 повідомила, що договір купівлі-продажу частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 ніколи не посвідчувався.

Крім того, проведеним аналізом інтернет ресурсів, було встановлено, що за інтернет посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 розміщенні оголошення, щодо відчуження житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та є об`єктом кримінально протиправних дій у кримінальному провадженні, що розслідується у даному випадку, тобто його виставлено на продаж.

Відтак, у сторони обвинувачення виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту шляхом встановлення заборони відчуження, розпорядження та користування майном на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , які внаслідок протиправних дій невстановлених на даний час осіб вибули із правомірного володіння потерпілого ОСОБА_4 , з метою запобігання можливості його відчуження шляхом продажу третім особам, перетворення шляхом пошкодження, перепланування і подальшого його продажу, передачі його в заставу або укладення інших правочинів, які б унеможливили повернення вказаного об`єкту нерухомого майна його законному власнику, тобто потерпілому.

Крім того, існує обґрунтована необхідність у накладенні заборони користування вказаним об`єктом нерухомого майна житловим будинком, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом встановлення заборони будь-якої господарської та/або підприємницької діяльності у ньому та на земельній ділянці де він знаходиться, оскільки внаслідок проведення будь-якими третіми особами такої діяльності, наприклад шляхом його пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, перепланування, добудови, передачі майна, а також забудови або використання для сільськогосподарського обробітку земельної ділянки де знаходиться житловий будинок, у власника виникнуть додаткові труднощі у поверненні належного йому частини будинку, що буде ускладнювати поновленню прав потерпілого у кримінальному провадженні. Водночас, таке імовірне використання об`єкту нерухомості та земельної ділянки третіми особами, наприклад внаслідок забудови, буде спричиняти для таких третіх осіб наслідки правового характеру у виді права використання земельної ділянки, на яких знаходяться належні їм об`єкти нерухомості або у вигляді отримання доходу від її обробітку, у випадку її використання для сільськогосподарських потреб.

Крім того, прошу суд звернути увагу, що ризик можливого відчуження об`єкту нерухомого майна житлового будинку, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який вибув внаслідок кримінально-протиправних дій невстановлених осіб, із права власності потерпілого ОСОБА_4 підтверджується також тим фактом, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності та зареєстрований в частці 3/5 за ОСОБА_17 , на підставі договору дарування 4679 виданого 14.10.2023, та в частці 2/5 за ОСОБА_17 , на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-2673 виданого 26.11.2013.

Відтак, враховуючи, що поточний власник вказаного житлового будинку, який є об`єктом кримінально-караних дій невстановлених осіб, а саме ОСОБА_17 , дізнавшись із повідомлення суду про призначення судового засідання щодо вирішення питання про арешт вказаного об`єкту нерухомості, з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді обтяження своїх прав власника, може вжити термінових заходів до його перепродажу, застави або поділу на частини, існує обґрунтована необхідність у призначенні судового розгляду питання про арешт майна без виклику особи, у поточному володінні якої таке майно знаходиться, тобто без виклику у судове засідання ОСОБА_17 .

На підставі наведеного, прокурор просив слідчого суддю накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження майном на 3/5 частини житлового будинку, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , котрий перебуває у спільній частковій власності та зареєстрований в частці 3/5 за ОСОБА_17 , на підставі договору дарування 4679 виданого 14.10.2023, та в частці 2/5 за ОСОБА_17 , на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-2673 виданого 26.11.2013 та заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на 3/5 частини житлового будинку, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор у поданому клопотанні зазначив, що просить здійснювати розгляд клопотання у його відсутності.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19.11.2012 року № 1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника Боярського відділу Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004507, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони відчуження та розпорядження майном на 3/5 частини житлового будинку, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , котрий перебуває у спільній частковій власності та зареєстрований в частці 3/5 за ОСОБА_17 , на підставі договору дарування 4679 виданого 14.10.2023, та в частці 2/5 за ОСОБА_17 , на підставі свідоцтва про право на спадщину 1-2673 виданого 26.11.2013.

Заборонити державним та приватним реєстраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів (посадовим особам Мінюсту, державним та приватним нотаріусам) здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо набуття або припинення права власності та користування, зміни власників та користувачів, зміни форми власності та порядку користування на 3/5 частини житлового будинку, загальною площею 204,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1