КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.12.2023 відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із зобов`язанням останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;залишити на зберіганні у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України.

Термін дії обов`язків визначено на два місяці, до 27.02.2024 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив

_____________________________________________________________________________

Справа № 757/59161/23 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1303/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та продовжити підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів.

22.02.2024 від прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначав, що задля забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час існує не зменшена необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

На думку сторони обвинувачення, є достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

На даний час досудове розслідування кримінального провадження триває, проводяться та заплановано проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою отримання доказів, які підозрюваний зможе знищити, сховати або спотворити.

Крім того, у кримінальному провадженні планується проведення великого обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій з метою встановлення інших осіб, що можуть бути причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у їх вчиненні злочинною організацією, які до теперішнього часу слідством не встановлені, а тому наявний ризик незаконного впливу останнім на таких осіб.

Апелянт зазначав, що матеріали кримінального провадження підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На переконання прокурора, з урахуванням обґрунтованості підозри, фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень та їх тяжкості, для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного має бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки менш обтяжливий запобіжний захід не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 уточнив вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді скасувати з постановленням нової ухвали про продовження підозрюваному ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту строком до 27.02.2024.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, головним слідчим управлінням Національної поліції України (далі - ГСУ НПУ) здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001357 від 02.11.2021 за підозрою: ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 2,3 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3, ч. 4, ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України;. ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3, ч. 4, ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України;. ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України; ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

19.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; у пособництві умисного підроблення офіційних документів, вчиненому у складі злочинної організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України; та у співвиконанні протиправного заволодіння майном підприємства, у тому числі частками їх засновників, акціонерів, членів, шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів підприємства, що заподіяли велику шкоду, вчиненому злочинною організацією з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2023 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 17.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001357 до дев`яти місяців, тобто до 19.04.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2023 підозрюваному ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 12.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.11.2023 відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 05.01.2024.

27.12.2023 прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 на 60днів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.12.2023 відмовлено в задоволенні клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із зобов`язанням останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; залишити на зберіганні у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України.

Термін дії обов`язків визначено на два місяці, до 27.02.2024 включно.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частин 1-4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаних кримінального кримінальних правопорушень підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами.

Крім того, слідчим суддею визнано обгрунтованими вказані у клопотанні прокурора ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, як вірно встановлено слідчим суддею, під час розгляду клопотання про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що станом на день розгляду клопотання інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, його віку, стану здоров`я та процесуальної поведінки, вказані прокурором у клопотанні ризики мають такий ступінь вірогідності, запобігти яким здатен лише запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що станом на день розгляду слідчим суддею клопотання підозрюваний ОСОБА_6 утримувався під домашнім арештом 5 місяців і 6 днів, у той час як сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Стороною обвинувачення не надано відомостей про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного за вказаний час утримання його під домашнім арештом, а відтак колегія суддів приходить до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у виді особистого зобов`язання.

Доводи, на які посилається прокурор в обґрунтування апеляційної скарги, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не убачає.

Посилання прокурора на тяжкість інкримінованих підозрюваному злочину, не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

Доводи прокурора про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, самі по собі не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки під час досудового розслідування, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не здатен запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з доповненнями та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 193, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 грудня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3