Справа №705/3173/24
1-кс/705/792/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання ст.слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю,-

В С Т А Н О В И В:

Ст.слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. В клопотанні вказано, що у провадженні слідчого відділення Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000725 від 08.05.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2024 близько 20 год. 00 хв. невідома особа з корисливих мотивів, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих мотивів, з застосування інформаційних технологій з банківського рахунку " ІНФОРМАЦІЯ_1 " НОМЕР_1 що на праві власності належить ОСОБА_5 , чим завдали матеріального збитку на 4100 грн..

Враховуючи тяжкість даного злочину, та той факт, що дослідження документів має суттєве значення для досягнення дієвості цього провадження, необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володіння « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », а саме рух грошових коштів по банківській картці АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , в період за 03.05.2024.

Отримання тимчасового доступу до інформації та до документів, які становлять банківську таємницю, має значення для встановлення законного та обґрунтованого рішення по кримінальному провадженню.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування до суду від учасників судового розгляду не надходило, в зв`язку з чим відповідно до ст. 107 КПК України застосування технічних засобів фіксування не проводилося.

Суд розглядає клопотання на підставі ч. 2 ст. 163 КПК України, з огляду на наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза змінити або знищення такої інформації, без виклику представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у володінні якого знаходиться дана інформація.

Слідчий будучи повідомленим, в суд не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримує та просить його задоволити.

Враховуючи процесуальну позицію слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 31 Конституції України, кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

В ст. 2 закону України «Про банки і банківську діяльність вказано: клієнт банку - будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку; банківський платіжний інструмент - засіб, що містить реквізити, які ідентифікують його емітента, платіжну систему, в якій він використовується, та, як правило, держателя цього банківського платіжного інструмента. За допомогою банківських платіжних інструментів формуються відповідні документи за операціями, що здійснені з використанням банківських платіжних інструментів, на підставі яких проводиться переказ грошей або надаються інші послуги держателям банківських платіжних інструментів; банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

Стаття 23 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що банк має право відкривати відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) на території України у разі його відповідності вимогам щодо відкриття відокремлених підрозділів, встановленим нормативно-правовими актами Національного банку України.

Стаття 30 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що регулятивний капітал банку включає основний капітал та додатковий капітал.

Основний капітал банку включає статутний капітал і розкриті резерви, які створені або збільшені за рахунок нерозподіленого прибутку, надбавок до курсу акцій і додаткових внесків акціонерів у статутний капітал, загальний фонд покриття ризиків, що створюється під невизначений ризик при проведенні банківських операцій, за винятком збитків за поточний рік і нематеріальних активів. Розкриті резерви включають і інші фонди такої самої якості, які повинні відповідати таким критеріям: 2) фонди і рух коштів до них та з них повинні окремо розкриватись у опублікованих звітах банку.

Стаття 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України. Безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення, векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти, що застосовуються у міжнародній банківській практиці. Платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення розрахункової операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції. При виконанні розрахункової операції банк зобов`язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.

Стаття 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що банківська таємниця - це інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку. Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 4) системи охорони банку та клієнтів; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації.

Стаття 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вказує, що банк розкриває банківську таємницю за рішенням суду. Вимога відповідного державного органу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю, повинна: 1) бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; 2) бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; 3) містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; 4) містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей і документів.

Стаття 132 КПК України встановлює загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому зазначено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Згідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Стаття 162 КПК України встановлює перелік речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю. Серед них: інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; відомості, які можуть становити лікарську таємницю; відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; відомості, які можуть становити банківську таємницю; особисте листування особи та інші записи особистого характеру; інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи.

Слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. При цьому, при наданні тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, сторона кримінального провадження, повинна довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

Таким чином, враховуючи позицію слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вбачає підстави для задоволення клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей та документів, які місять охоронювану законом таємницю.

Керуючись ст. 31 Конституції України, ст.ст. 26, 131, 132,159, 162, 163, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ст.слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, задоволити.

Надати дозвіл групі слідчих Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, а саме: старшому слідчому слідчого відділу Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_3 , тимчасовий доступ до речей та документів, що зберігаються « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 в період за 03.05.2024.

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6