Справа № 646/3764/24
№ провадження 1-в/646/133/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.с Харків, громадянина у країни, маючого неповну середню освіту, не працюючого, вдівця, до арешту зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.07.1997 року Великобурлуцьким райсудом Харківської області за ст. 81ч.2, 208 КК України до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців відповідно до ст.46-1 КК України, - 03.09.1999 року Печенізьким райсудом Харківської області за ст. 140ч. 1 КК України до 1 року виправних робіт, - 06.07.2010 року Великобурлуцьким райсудом Харківської області за ст. 185ч.2 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік відповідно до ст.75 КК України,

засудженого: 20.04.2015 року Вовчанським райсудом Харківської області за п.2 ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2016 року зараховано в строк відбування покарання період попереднього тримання з 08.01.2015 року по 20.05.2015 рік із розрахунку 1 день попереднього тримання за 2 дні позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

До Червонозаводського районного суду м.Харкова надійшло подання начальника державної установи «Диканівська виправна колонії (№12)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що останній, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів своє виправлення.

Представник державної установи «Диканівська виправна колонія №12» підтримав подання, направивши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Засуджений також просив розглянути подання колонії у його відсутність, задовольнивши клопотання про його умовно-дострокове звільнення.

Суд, враховуючи думку засудженого, прокурора, а також представника державної установи «Диканівська виправна колонія №12», дослідивши матеріали подання, у тому числі матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

Вироком Вовчанського районного суду Харківської області від 20.04.2015, ОСОБА_4 засуджений за п.2 ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі.

Так, згідно ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно з частиною першою статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, однак, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти умисні кримінальні правопорушення.

Крім того, при вирішенні даного питання судом враховані положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» в якій передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Також судом встановлено, що під час відбування покарання засуджений вимоги режиму тримання порушував 2 рази, за що був покараний у дисциплінарному порядку, стягнення погашені, двадцять три рази заохочувався, працює.

Відсутність стягнень у засудженого, дотримання ним режиму утримання та відбуття визначеної законом частини покарання, не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, оскільки ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої статтею 81 КК України. Таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями статті 107 КВК України.

Стосовно рішення спостережної комісії, яка погодила застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, то суд зазначає, що рішення спостережної комісії має рекомендаційний характер і також не є визначальним під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення.

Стосовно Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, суд зазначає, що такий висновок є лише підставою для представлення його до умовно-дострокового звільнення або заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким, а не безумовною підставою для задоволення такого клопотання.

При вирішенні питання щодо умовно - дострокового звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.

Встановлюючи підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:

- засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, стягнення погашені, адміністрацією установи заохочувався двадцять три рази;

- по прибуттю в ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» працевлаштований у слюсарно-складальній дільниці цеху № 1 за фахом слюсар з механоскладальних робіт.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність стягнень у засудженого свідчить про те, що останній стає на шлях виправлення, але не доводять його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи виконання покарання.

Крім того, з матеріалів клопотання та особової справи ОСОБА_4 вбачається, що він являється особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень, однак повторно вчинив кримінальне правопорушення, проти життя та здоров`я особи.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку про передчасність заявленого подання, оскільки відсутні підстави стверджувати про виправлення засудженого, а також відсутні дані про те, що процес виправлення засудженого досяг стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а відбутий ним строк покарання хоч і узгоджується з вимогами статті 81 КК України, проте є недостатнім для висновку про виправлення засудженого.

В зв`язку з наведеним, суд робить висновок, що засуджений ОСОБА_4 фактично не став на шлях виправлення, тому враховуючи тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та враховуючи попередні судимості, суд вважає, що на даний час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 .

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 336, 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія №12» щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , 1978 року народження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Червонозаводського районного суду

м.Харкова ОСОБА_1