ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1563/24 Справа № 333/5989/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

18 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

захисниці ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції

обвинувачених ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

ОСОБА_9 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у провадженні за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 , поданою на вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 26 грудня 2022 року щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

встановила:

Постановою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 28 лютого 2024 року обвинуваченому за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 27 квітня 2024 року включно.

Суд мотивував свої висновки тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про наявність та доведеність ризику переховування від суду, у зв`язку з чим, з метою запобігання даному ризику колегія суддів вважала необхідним обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 продовжено на 60 діб, тобто до 24 червня 2024 року

17 червня 2024 року прокурором ОСОБА_6 на адресу Дніпровського апеляційного суду було подано клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України (Вх: 11ЕП5621).

В обґрунтування своїх вимог вказує, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до 6 років.

Крім того, підставою продовження застосування раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 є продовження існування та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що зазначені в п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, у зв?язку із тим, що йому за вчинення тяжкого злочину загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі.

Також ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є не працевлаштованим та був неодноразово засуджений за злочини проти власності, а отже єдиним способом заробітку обвинуваченого, на переконання сторони обвинувачення, є вчинення кримінальних правопорушень .

Прокурор, посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_8 та відомостей про особу обвинуваченого, зазначає, що вжиття більш м?яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного, підстави та ризики, які існують, оскільки інші запобіжні заходи примусово не обмежують пересування особи та не можуть у повному обсязі запобігти зазначеним ризикам.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор ОСОБА_6 підтримав своє клопотання та просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

- обвинувачений ОСОБА_8 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора;

- обвинувачений ОСОБА_9 та його захисниця ОСОБА_7 при вирішенні даного питання поклались на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку сторін кримінального провадження, розглянувши клопотання прокурора, обговоривши його доводи, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що вирок Комунарського районного суду міста Запоріжжя щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було ухвалено 26 грудня 2022 року.

Вирок суду оскаржений прокурором до Запорізького апеляційного суду, який ухвалою від 14 вересня 2023 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишив без задоволення.

Рішення суду апеляційної інстанції оскаржене прокурором до Верховного суду, який постановою від 28 лютого 2024 року касаційну скаргу прокурора задовольнив частково, ухвалу Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2023 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасував та призначив новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Цим же рішенням колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду обрала обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 27 квітня 2024 року включно.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 березня 2024 року кримінальне провадження (справа № 333/5989/18) щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 , поданою на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2022 року направлено до Дніпровського апеляційного суду у зв`язку із неможливістю у Запорізькому апеляційному суді виконати вимоги ч. 4 ст. 31 КПК, відповідно до яких кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора апеляційний суд дійшов висновку, що ним у судовому засіданні доведено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які об`єктивно існують і для запобігання їх настання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 , який у свою чергу виправдовує свою дієвість та здатність забезпечити виконання обвинуваченим своїх обов`язків і попередження існуючих ризиків.

Так, згідно з матеріалами кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, має на утриманні малолітню дитину. Тобто, матеріалами справи не підтверджено наявність у останнього міцних соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та є раніше неодноразово судимою особою.

Зазначені обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого переховування обвинуваченого від суду.

При цьому, як додаткову обставину в підтвердження цього ризику, апеляційний суд враховує, ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює контроль за виконанням інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Також, обґрунтованим є ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у виді вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, що свідчить про його схильність до скоєння нових злочинів або продовження вчинення аналогічного злочину, який був вчинений ОСОБА_8 , що у свою чергу може слугувати додатковим спонуканням останнього до вчинення протиправної діяльності.

Розглядаючи питання про можливість застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів враховує, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків і попередити встановлені щодо цього обвинуваченого ризики передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які апеляційним судом встановлено як доведені та такі, що на даному етапі розгляду справи продовжують існувати, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, при цьому не залишається і поза увагою введення в Україні режиму військового стану 24.02.2022 року, що значною мірою збільшує можливість реалізації встановлених щодо ОСОБА_8 ризиків.

Крім того, апеляційний суд зважає на те, що стосовно ОСОБА_8 ухвалено обвинувальний вирок і йому призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання можливого остаточного судового рішення.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Тому, з метою забезпечення апеляційного перегляду справи, як складової кримінального провадження, з урахуванням ризиків переховування від суду, під тиском тягаря можливого відбування покарання, призначеного за скоєння злочину, обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до пп. а, п. 1 ст. 5 Конвенції із захисту прав людини та основоположних свобод за яким, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: (a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

У справі «Руслан Яковенко проти України» Суд зазначив, що підсудний вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом» у розумінні підпункту «а» пункту 1 статті 5 Конвенції, з моменту оголошення вироку судом першої інстанції, навіть якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 199, 405 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, а саме до 16 серпня 2024 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4