Номер провадження 1-кп/243/612/2024
Номер справи 243/2605/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 18 » квітня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2

- прокурора - ОСОБА_3

- обвинуваченого - ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження за № 0000795, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 листопада 2023 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону 05 квітня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не має на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, інвалідом не являється, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, гранатометник 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , солдат, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19 травня 2005 року Жашковським районним судом Черкаської області за ст. 186 частина 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років з конфіскацією частини приналежного майна;

-03 грудня 2015 року Першотравневим районним судом Донецької області за ст. 406 частина 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців. Звільнений 13 липня 2018 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час судового розгляду справи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому продовжений.

Згідно Витягу із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27 серпня 2023 року №242 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, у Військовій частині НОМЕР_1 разом з солдатом ОСОБА_4 проходить військову службу і старший солдат ОСОБА_7 .

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 257 від 10 вересня 2023 року старшого солдата ОСОБА_7 призначено на посаду навідника 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України Військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд із цим, відповідно до ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, при наступних обставинах.

09 листопада 2023 року приблизно о 16 год. 00 хв., солдат ОСОБА_4 перебував в домоволодінні АДРЕСА_2 , разом з іншими військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 вживали спиртні напої.

Того ж дня, приблизно о 16 год. 20 хв. між солдатом ОСОБА_4 та старшим солдатом ОСОБА_7 почався конфлікт з мотивів невдоволення, того, що старший солдат ОСОБА_7 вживає наркотичні засоби.

Під час вказаного конфлікту у солдата ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень старшому солдату ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір на спричинення тяжких тілесних ушкоджень старшому солдату ОСОБА_7 , солдат ОСОБА_4 приблизно о 16 годині 25 хвилин, 09 листопада 2023 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин через вживання старшим солдатом ОСОБА_7 , наркотичних засобів, в ході бійки повалив останнього на підлогу, після чого, почав завдавати множинні удари руками та ногами по голові та тулубу, після чого взяв в руки шматок деревини та продовжив наносити удари, чим спричинив старшому солдату ОСОБА_7 тілесні ушкодженні у вигляді: закритої травми грудної клітини з переломами 4-12-го ребер зліва та 5-10-го ребер справа, з явищами двостороннього пневмотораксу, підшкірної емфіземи м`яких тканин грудної клітини, множинними саднами передньої поверхні грудної клітини з розвитком в посттравматичному періоді лівостороннього ексудативного плевриту та лівосторонньої пневмонії; закритої травми черева з розривом селезінки та явищами внутрішньої черевної кровотечі, множинними саднами попередньої поверхні черевної порожнини (як кожне окремо), що в сукупності відносяться тяжких тілесних ушкодження На підставі п.2.1.3-л,о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995року № 6.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 121 частиною 1 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

16 квітня 2024 року між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000795, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 листопада 2023 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 121 частиною 1 КК України з застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки.

Згідно даної угоди Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 00000795, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 листопада 2023 року та обвинувачений ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 121 частина 1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 частиною 1 КК України, з застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки.

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 підтвердив, що надає згоду на укладення Угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 . Прокурором надано Заяву потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої він надає згоду на укладення Угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України, в обсязі підозри, та пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення Угоди про визнання винуватості, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання. Розуміє, що умисне невиконання Угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь - якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного, та просила призначити йому узгоджену міру покарання, зазначила, що будь-якого тиску на обвинуваченого вчинено не було, всі дії є добровільними, укладення угоди відбувалося в її присутності, просила затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 121 частина 1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000795, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 листопада 2023 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за статтею 121 частина 1 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. Зокрема, сторони мають узгоджувати покарання, враховуючи: - положення пунктів 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК, тобто 1) у межах, встановлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК, та 2) відповідно до положень Загальної частини КК. Зокрема, у випадку, коли в санкції статті (санкції частини статті), що передбачає відповідальність за вчинений злочин, не встановлено мінімальної межі покарання, сторони мають виходити із положень розділу X Загальної частини КК; - ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК). За наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статей 65, 75 КК мають право, використовуючи положення ст. 69 КК, узгоджувати: а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК за цей злочин; в) не визначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Врахування зазначених вимог кримінального закону має бути відображено у змісті угоди, а узгоджена міра покарання повинна мати конкретний вираз.

Враховуючи співпрацю ОСОБА_4 зі стороною обвинувачення, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію, що склалась, а також те, що ОСОБА_4 приймає участь у відсічі збройної агресії російської федерації, активного сприяння у розкритті злочину, відсутності обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем проходження служби, а тому, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу - у виді позбавлення волі на строк два роки.

09 листопада 2023 року ОСОБА_4 було затримано на підставі статті 208 КПК України і на підставі Ухвали слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2023 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у АДРЕСА_3 , дія якого в подальшому неодноразово продовжувалася.

Судом встановлено, що ризики передбачені статтею 177 КПК України на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавлення волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду та відбування покарання, суд приходить до висновку, що до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 слід залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення.

У відповідності до вимог частини 4 статті 174 КПК України «Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові».

У відповідності до положення ч.4 ст.174 КПК України та для можливості вирішення питання по речовим доказам, скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді.

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2023 року на тимчасово вилучені речі та предмети, а саме: камуфляжні штани зеленого кольору «RipstopMulticam» з речовиною бурого кольору, які поміщено до картонної коробки, яку було опечатано паперовою біркою з пояснювальним написом та підписами учасників, які належать ОСОБА_4 ; дерев`яний брус з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту; дріт білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 16 квітня 2024 року між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000795, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 листопада 2023 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 121 частина 1 КК України.

Призначити ОСОБА_8 узгоджене сторонами покарання, з застосуванням вимог статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки з ізоляцією засудженого та поміщенням його до кримінально - виконавчої установи закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції, чинній на теперішній час, зарахувати ОСОБА_8 у строк відбуття призначеного покарання строк тримання під вартою під час досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження з 09 листопада 2023 року до дня набрання вироком законної сили включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_8 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «тримання під вартою» із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 у Збройних Силах України з дислокацією у АДРЕСА_3 .

Скасувати арешт майна, накладений Ухвалою слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 листопада 2023 року на тимчасово вилучені речі та предмети, а саме: камуфляжні штани зеленого кольору «RipstopMulticam» з речовиною бурого кольору, які поміщено до картонної коробки, яку було опечатано паперовою біркою з пояснювальним написом та підписами учасників, які належать ОСОБА_4 ; дерев`яний брус з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту; дріт білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту.

Речові докази по справі, а саме: камуфляжні штани зеленого кольору «RipstopMulticam» з речовиною бурого кольору, які поміщено до картонної коробки, яку було опечатано паперовою біркою з пояснювальним написом та підписами учасників, які належать ОСОБА_4 ; дерев`яний брус з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту; дріт білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту,які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000795, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2023 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 03 лютого 2024 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити.

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1