Справа № 395/356/24
Провадження № 1-кп/395/29/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/29/2024, що зареєстроване в ЄРДР 24.01.2024 року за № 0000006 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Панчеве, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 10.03.2011 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки; 12.11.2014 року Новомиргородським районним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, 03.02.2017 року Ленінським районним судом м. Кіровоград замінена невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі на обмеження волі строком на 3 роки 4 місяці 28 днів, звільнився 20.09.2019 року умовно-достроково на невідбутий термін 9 місяців 4 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Приблизно у вересні 2023 року, точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_5 достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який Указом Президента № 3275-ІХ від 18.08.2023 року продовжено до 15.11.2023 року, перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 . Перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_5 помітив в приміщенні літньої кухні пилу ланцюгову бензинову марки «Хортиця» та в цей момент у нього раптово виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення зазначеної пили.

Реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність на яку не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, впевнившись, що власник будинку ОСОБА_6 за його діями не спостерігає та відпочиває у будинку, ОСОБА_5 керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу із приміщення літньої кухні таємно, повторно, викрав пилу ланцюгову бензинову марки «Хортиця» БПХ-3200, вартістю 2926,85 гривень, яка належить ОСОБА_6 .

Після чого з викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2926,85 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та щиро розкаявся. Показав, що у вересні місяці 2023 року він перебував у гостях у свого знайомого ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_3 . Коли власник домоволодіння перебував у будинку він з приміщення літньої кухні викрав бензопилу. З викраденим майном він розпоряджався на власний розсуд.

У суді встановлено, що обвинувачений повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та сторони кримінального провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин. Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вправі визнати недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, та відсутність заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого, вищевказані докази, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_5 за встановлених судом обставин за ч. 4 ст. 185 КК України вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, суд не знаходить.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

На підставі зазначених обставин суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 попередження нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, враховуючи наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, що на переконання суду буде справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався та підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1