Справа № 182/1526/23
Провадження № 1-кп/0182/626/2024
У Х В А Л А

Іменем України

07.06.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 03.01.2023 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України, за №0000888 від 08.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових за №0000008 від 03.01.2023 року за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України та за №0000888 від 08.08.2022 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України. Стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою..

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в судове засідання не з`явились, але надали заяви про проведення судового розгляду без їх участі.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого на строк не більше двох місяців, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Крім того, останній може незаконно впливати на потерпілих, також існує ризик повторного вчинення інших кримінальних правопорушень. Прокурор просив врахувати відомості про репутацію обвинуваченого, який є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу, оскільки судовий розгляд фактично завершено.

Заслухавши доводи прокурора, обвинуваченого і його захисника, дослідивши наявні матеріали провадження, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню на даній стадії судового розгляду, з наступних підстав.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Суд враховує такі ризики, як можливість ухилитися від суду в подальшому, виходячи з того, що ОСОБА_3 вчинив ряд умисних корисливих злочинів, в період дії воєнного стану, в період іспитового строку за попереднім вироком. Більшість злочинів вчинені в денний час доби, з проникненням у приміщення і житло громадян, з залученням підручних засобів для відмикання дверей. Інкриміновані ОСОБА_3 злочини відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Здебільшого шкода потерпілим не відшкодована, оскільки сам обвинувачений немає постійного стабільного заробітку, він не працює і з його ж слів, вживав наркотичні та психотропні речовини, на придбання яких витрачав кошти. У разі доведеності його провини у вчиненні інкримінованих злочинів йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що є свідомим для обвинуваченого і що може спонукати його до ухилення від суду в подальшому.

До того ж, з показів потерпілого ОСОБА_15 стало відомо, що ОСОБА_16 вчинив злочин стосовно даного потерпілого за попередньою змовою з невстановленою особою. На яку, в подальшому він може здійснити вплив.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (наприклад, рішення «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» та інш.).

Жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, в тому числі і його родичі, не виявили бажання поручитися за процесуальну поведінку обвинуваченого, спільно проживати з ним, утримувати його, забезпечивши усім необхідним. В провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_17 у вчиненні аналогічних корисливих злочинів, вчинених в період іспитового строку і в період воєнного часу, у складі групи осіб, за попередньою змовою. У зв`язку з вищевказаним обґрунтовано існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вчинення ОСОБА_17 крадіжок чужого майна стало постійним джерелом його доходів та перетворилося у спосіб життя. До теперішнього часу жодна особа не виявила бажання поручитися за його поведінку. Відомостей про те, обвинувачений брав раніше або бере участь у вихованні малолітніх дітей та їх утриманні, суду не надано. Враховуючи викладене, тримання обвинуваченого під вартою на даній стадії судового розгляду є дієвим запобіжним заходом, який гарантуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого і відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, що в свою чергу не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Стосовно ОСОБА_3 раніше визначено заставу у мінімальному розмірі з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та інших обставин - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Підстав для зміни її розміру немає.

В разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_3 покладаються обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, які визначені раніше ухвалою слідчого судді.

Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, тобто до 06 серпня 2024 року.

Призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у сумі 60460 (шістдесят тисяч чотириста шістдесят) гривень для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду у визначений час,

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою судді, особа стосовно якої внесено заставу, є особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП (4) для виконання і для вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Учасники судового розгляду мають право отримати копію ухвали в суді.

Суддя: ОСОБА_1