Справа №: 398/1715/24
провадження №: 1-кп/398/311/24
УХВАЛА

Іменем України

"11" квітня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001457 від 13.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця (призваний на військову службу 26.02.2022 під час мобілізації на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №16 від 25.02.2022 зарахований на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 175 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 ), у військовому званні «солдат», на утриманні малолітніх осіб та/або інших осіб не має, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001457 від 13.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою суду від 02.04.2024 у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим, суд з`ясовує, чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.

Обґрунтування можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні було заслухано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду.

Прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а підстав для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Вирішуючи питання про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, суд виходить з наступного.

Судом було встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить усі відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано усі передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

Крім того, суд, з`ясувавши думку сторін, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, встановив, що кримінальне провадження підсудне Олександрійському міськрайонному суду Кіровоградської області, проти відкритого розгляду справ заперечень немає.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Вирішення питання щодо складання досудової доповіді.

Відповідно до положень ст. 314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі, суд, керуючись положеннями ст. 314-1 КПК України, приходить до висновку про необхідність складання досудової доповіді.

08.04.2024 року від прокурора ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке прокурор ОСОБА_3 підтримав у судовому засіданні. Прокурор посилається на вагомість доказів винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, характер кримінального правопорушення, яке інкриміноване обвинуваченому, на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України. А саме, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка можу бути до нього застосована у разі ухвалення обвинувального вироку, може переховуватись від суду, маючи при цьому всі можливості та засоби; для мінімізації негативних наслідків для себе, обвинувачений, може незаконно впливати на свідка ОСОБА_7 ; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом укривання від суду дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, в тому числі, інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Вказане свідчить про неможливість запобігти ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів відмінних від тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою місця проживання батьків обвинуваченого, які проти цього не заперечують, ОСОБА_4 не має наміру ухилятись від суду, може виконувати покладені на нього обов`язки, перебуваючи і на домашньому арешті.

Вирішуючи клопотання щодо продовження терміну дії запобіжного заходу суд враховує наступне.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі серед іншого: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

13.01.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 було обрано ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Кіровограда від 13.01.2024 року. У подальшому ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.03.2024 продовжено застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13.04.2024 включно.

Наявність обґрунтованого обвинувачення підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за вчинення якого, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Обвинувачений раніше не судимий, не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, військовозобов`язаний, з 26.02.2022 року призваний на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи викладене, суд вважає, що усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що він може ухилятись від суду, тобто без перешкод залишити своє місце проживання, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню. Існування ризику, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану. І у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, в умовах діючого на теперішній час в Україні воєнного стану, стане неможливо здійснювати належний контроль правоохоронних органів за поведінкою обвинуваченого.

Щодо ризику впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. На даний час в кримінальному провадженні стадія підготовчого судового засідання. Обвинувачений та свідки, ще не допитані. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.

Щодо ризиків, передбачених п.4 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом укривання від суду дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, в тому числі, інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, суд вважає доводи прокурора не обґрунтованими. Так, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин у якому він обвинувачується, є закінченим, що свідчить про відсутність підстав вважати, що останнійможе вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Крім того, прокурором не зазначено, яким саме чином ОСОБА_4 може укривати від суду дійсні обставини скоєння підготовки до злочину та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, в тому числі, інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення.

Разом з тим, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, також враховуючи ту обставину, що стороною захисту не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам.

Беручи до уваги доведеність обґрунтованості обвинувачення, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт, відтак у задоволенні відповідного клопотання сторони захисту слід відмовити.

За таких обставин суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком на 60 днів.

Визначення застави як альтернативи до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст.182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення. Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначено розмір застави у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, одночасно з триманням під вартою суд вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу в порядку ч. 4 ст. 182 КПК України, встановивши достатнім розміром, у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого, грошову суму в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень, оскільки такий розмір є цілком достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст.31,35,61,62, 128, 177, 182, 183, 314,314-1,315,316,331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001457 від 13.12.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (м.Олександрія Кіровоградської області, вул. Поштова,30, на 14 травня 2024 на 13 годину 00 хвилин.

Клопотання прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 11.04.2024 року до 09.06.2024 року, включно.

Визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 151 400 грн, які необхідно внести на депозитний рахунок: Одержувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172, Рахунок отримувача: UA0002505, застава за овинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0001457.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 в строк до 09.06.2024 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Доручити Олександрійському районному відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області в строк до 14 травня 2024 року скласти та надати суду досудову доповідь стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця (призваний на військову службу 26.02.2022 під час мобілізації на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року та на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №16 від 25.02.2022 зарахований на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти 175 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_2 окремої бригади територіальної оборони регіонального управління сил територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 ), у військовому званні «солдат», на утриманні малолітніх осіб та/або інших осіб не має, раніше не судимий.

Забезпечення виконання ухвали в частині складання досудової доповіді покласти на начальника Олександрійського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.

Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня його проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали проголошено 12.04.2024 року о 8:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1