Справа № 519/410/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2024 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області

у складі: головуючого ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в судовому засіданні кримінальне провадження №0000043, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підлипне Конотопського району Сумської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 08.09.2021 Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн, ухвалою Южного міського суду Одеської області 09.08.2023 замінено несплачену суму штрафу на громадські роботи строком 240 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

У С Т А Н О В И В:

08 вересня 2021 року згідно вироку Южного міського суду Одеської області, ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання у виді штрафу розміром одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 09 серпня 2023 року призначений вироком Южного міського суду Одеської області від 08 вересня 2021 року штраф у сумі 17000 грн замінено на громадські роботи строком 240 годин.

На виконання ухвали Южного міського суду Одеської області, 23 серпня 2023 року засудженого ОСОБА_3 взято на облік в Одеському районному відділі №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області.

01 вересня 2023 року засудженого ОСОБА_3 під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України у разі порушення порядку та умов відбування покарання, про що останній надав підписку.

У подальшому, засудженого ОСОБА_3 направлено до Комунального підприємства «Южненське узбережжя», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , для відбування призначеного йому покарання у вигляді громадських робіт, однак, отримавши направлення до Комунального підприємства «Южненське узбережжя», останній, у період з 09 жовтня 2023 року по 31 жовтня 2023 року відбув 48 годин з призначених судом 240 годин громадських робіт.

Отже, ОСОБА_3 умисно, з метою ухилення від призначеного йому покарання до Комунального підприємства «Южненське узбережжя» з 25 жовтня 2023 року до подальшого відбування призначеного йому покарання до теперішнього часу не приступив, призначені судом 240 годин в повному обсязі не відпрацював, без поважних на те причин та у такий спосіб ухилився від виконання призначеного йому, ухвалою Южного міського суду Одеської області, покарання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_4 не оспорював встановлені під час досудового розслідування обставини, беззаперечно визнав свою винуватість і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності за правилами спрощеного провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч.2 ст.389 КК України, а саме як: ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вчинив нове правопорушення в умовах невідбутого покарання за попереднім вироком.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч.2 ст.389 КК України, а саме у виді обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 раніше був засуджений вироком Южного міського суду Одеської області від 08.09.2021 за ч.1 ст.309 КК України, з урахуванням ухвали Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023 до покарання у виді громадських робіт 240 годин. Після постановлення вказаного вироку, та до повного відбуття покарання ОСОБА_3 вчинив новий кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком (ч.4 ст.71 КК України).

Касаційний суд у постанові від 01.03.2023 за результатами розгляду справи №758/15350/21 зауважив, що у разі коли за попереднім вироком особі призначено покарання, яке слід відбувати реально, під час постановляння нового вироку із застосуванням положень ст.71 КК України суд не може звільнити обвинуваченого від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нове кримінальне правопорушення, не відбувши повністю покарання за попереднім вироком суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі та на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 08.09.2021, з урахуванням ухвали Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023 у виді 240 годин громадських робіт, що не відбуті у розмірі 80 годин, з урахуванням вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України (одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт) що становить 10 днів обмеження волі та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.302, 374, 375, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.389 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Южного міського суду Одеської області від 08.09.2021, з урахуванням ухвали Южного міського суду Одеської області від 09.08.2023 у виді 10 днів обмеження волі і призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 10 (десяти) днів обмеження волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 .

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Южний міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1