ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1369/24 Справа № 229/1129/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за №0000023 від 16.01.2022р, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дружківського міського суду Донецької області від 01 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванівка, Кам"янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

07.04.2017р Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 187КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 24.10.2019 умовно - достроково, не відбутий строк 2 роки 4 місяці 16 днів,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк шість років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 07.04.2017 року у вигляді одного року позбавлення волі, та визначено остаточне покарання у вигляді семи років позбавлення волі; вирішено питання щодо речових доказів

в с т а н о в и л а :

вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 16.01.2022р приблизно о 17год 30хв, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходився біля продуктового магазину за адресою АДРЕСА_3 , де зустрів потерпілого ОСОБА_9 . Під час спілкування з останнім, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними виникла сварка. В цей момент ОСОБА_7 , діючи умисно, відчуваючи особисту неприязнь до потерпілого ОСОБА_9 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, наніс один удар ножем по тілу - спині потерпілого зліва. Внаслідок таких дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 завдані тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої плевральної порожнини, травматичний лівобічний гемоторакс, які утворилися від дії колото-ріжучого предмету та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

На зазначене судове рішення обвинуваченим подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження. На обґрунтування своїх вимог вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено поверхнево, упереджено, без врахування фактичних обставин, що мали місце 16.01.2022 року.

Наголошує, що між ним та ОСОБА_9 була сутичка, в якій останній стискав шию руками та саме ОСОБА_10 вдарила ОСОБА_9 в спину, коли намагалася їх розмірити. Стверджує, що його показання під час судового розгляду про непричетність до вчинення інкримінованого йому діяння, не спростовані дослідженими в ході судового розгляду жодними вагомими, переконливими, допустимими та належними доказами, наданими стороною обвинувачення.

Звертає увагу, що ніж або інший предмет, яким нанесене тілесне ушкодження ОСОБА_9 , суду не представлений, однак у реєстрі матеріалів досудового розслідування, призначені експертизи та долучені знаряддя кримінального правопорушення.

Вказує, що аргументи представника публічного обвинувачення про те, що в наслідок збройної агресії рф у лютому 2022 року, частина доказів, зокрема ніж, була втрачена, не доводять в повній мірі факт його вини.

Стверджує, що в матеріалах справи недостатньо доказів його вини, а тому кримінальне провадження щодо нього, повинно бути закрито.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, захисника адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора ОСОБА_11 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Суд першої інстанції, у відповідності з вимогами ст.ст. 370, 374 КПК України та пред`явленого обвинувачення, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтовано прийшов до висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, виклавши їх у вироку.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з зазначенням підстав, з яких приймає одні докази та відкидає інші.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 , вона підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який не заперечив виникнення конфлікту між ним та потерпілим ОСОБА_9 із застосуванням фізичної сили, однак заперечив нанесення йому удару ножем. Крім того зазначив, що ОСОБА_9 ударила ножем його співмешканка ОСОБА_10 , з метою захисту ОСОБА_7 .

Показання обвинуваченого в частині нанесення тілесного ушкодження ножем ОСОБА_10 спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , які у суді першої інстанції показали, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виникла велика суперечка з приводу куртки, під час якої останній наніс ОСОБА_9 удар ножем у спину. В момент удару ножем ОСОБА_10 рядом не було.

Вказані показання підтверджують факт нанесення удару ножем саме ОСОБА_7 , крім того потерпілим продемонстрований механізм нанесення удару, отже колегія суддів сприймає такі свідчення обвинуваченого, як спосіб захисту.

Крім наведених показань вина ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які є належні та допустимі і обґрунтовано покладені в основу вироку.

Так, 16 січня 2022 о 22 годині потерпілий ОСОБА_9 звернувся із заявою до поліції, в якій зазначає, що малознайомий ОСОБА_12 16.01.2022 близько 17 год. 50 хв. біля магазину по АДРЕСА_4 , під час бійки завдав йому удар ножем в область лівої лопатки.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 26.01.2022 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , останній вказав на місце де стався конфлікт і вказав, як саме ОСОБА_7 наніс йому ножове поранення. Вказані обставини аналогічні з показаннями потерпілого в судовому засіданні.

Висновком судово-медичної експертизи №7 від 16.03.2022 року не виключено, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_9 могли утворитися при обставинах, на які вказує останній при проведені слідчого експерименту від 26.01.2022 року.

Крім того, під час проведення слідчого експерименту 18.01.2022, в ході проведення якого, ОСОБА_7 добровільно та послідовно показав на місцевості місце вчинення бійки між ним та потерпілим, місце де він наніс удар потерпілому, а також механізм нанесення удару, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту та ілюстративною таблицею до нього.

Показання ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту щодо місця скоєння злочину підтверджуються протоколом огляду місця події від 16.01.2022, яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення. Вказане місце злочину також узгоджується з показаннями потерпілого ОСОБА_9 .

При цьому, факт застосування недозволених методів проведення досудового розслідування стосовно ОСОБА_7 задля отримання пізнавальних показань, спростовується проведеною перевіркою та постановою старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, ОСОБА_13 від 16 вересня 2022 року, якою кримінальне провадження за ч.2 ст. 365 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення у діях працівників ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Крім того, відповідно до протоколу огляду від 19.01.2022 року на відкритій ділянці місцевості поблизу домоволодінь АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , було виявлено розкладний ніж. Ніж перебував у напіврозкритому стані, довжина ножа у закритому стані складає близько 13см, у розкритому близько 25см. Довжина леза 13см. На лезі ножа виявлено плями бурого кольору, які зовні схожі на кров. Рукоятка ножа темнокоричневого кольору.

Колегія суддів звертає увагу, що відсутність ножа, як речового доказу, не спростовує вину ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, оскільки дослідженими доказами поза розумним сумнівом можна стверджувати, що саме ОСОБА_7 , під час конфлікту, здійснив умисний удар ножем в спину потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження. Зазначене підтверджується показаннями потерпілого; свідка ОСОБА_10 , яка між іншим заперечила нанесення нею тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та зазначила, що ОСОБА_7 просив її взяти провину на себе; письмовими доказами, в тому числі слідчим експериментом самого обвинуваченого; аналізуючи поведінку обвинуваченого, який за результатами словесного конфлікту, виступив ініціатором продовжити суперечку із потерпілим та запропонував відійти, крім того, пропонував свідку ОСОБА_10 взяти провину на себе, що беззаперечно вказує на вину ОСОБА_7 у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, аналізуючи допустимість досліджених доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх зібрання та обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку.

За наведених обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо оспорювання фактичних обставин необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при призначенні міри покарання врахував всі обставини скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисні злочини, крім того за тяжке тілесне ушкодження, вчинив злочин у період умовно-дострокового звільнення, міцних соціальних зв`язків не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями. Стосовно ОСОБА_7 надходять скарги від сусідів, затриманий мешканцями села при проникненні у будівлю сільського клубу, неодноразово викликали поліцію щодо його поведінки.

Вказане свідчить про схильність до протиправної поведінки та протиправних діянь, більш того пов`язаних із застосуванням насильства.

Судом першої інстанції не визначено обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Будь-яких інших доказів, які можуть спростувати висновки суду першої інстанції щодо особи обвинуваченого, при розгляді кримінального провадження не виявлено та сторонами кримінального провадження не надано.

Враховуючи наведене, вимоги ст. ст. 65, 66 КК України, обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, колегія суддів вважає, що рішенням суду першої інстанції про призначення міри покарання ОСОБА_7 дотримані загальні засади призначення кримінального покарання, рішення суду першої інстанції є справедливим та достатнім для досягнення мети покарання, таким, що відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та відповідає ступеню тяжкості вчиненого діяння, є справедливим за своїм видом і розміром, який є ближчим до мінімальної, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин колегія суддів вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 424, 532 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дружківського міського суду Донецької області від 01 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: