Справа № 650/1148/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/229/24 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/1148/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 січня 2024 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової експертизи в сумі 5578 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 03 липня 2023 року близько 06.00 години усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах дії воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження вікна проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де таємно викрав продукти харчування, а саме:

- консерви ТМ «SOKOLOW» зі свинини в залізній банці, вагою 300 грамів, в кількості 36 штук, вартістю за 1 штуку відповідно до висновку № 3799/23 від 06.07.2023 - 65 гривень 00 копійок, загальною вартістю 2340 гривень 00 копійок;

- тушковане курине м`ясо ТМ «SKIPPER`S» в залізній банці, вагою 525 грамів, в кількості 12 штук, вартістю за 1 штуку відповідно до висновку експерта № 3799/23 від 06.07.2023 - 94 гривні 00 копійок, загальною вартістю 1128 гривень 00 копійок;

- олію соняшникову рафіновану ТМ «МАЙОЛА» в пластиковому пакуванні, ємністю 0,5 літри, в кількості 6 штук, вартістю за 1 штуку відповідно до висновку експерта № 3799/23 від 06.07.2023 - 38 гривень 60 копійок, загальною вартістю 231 гривень 60 копійок;

- рисову довгозернисту крупу ТМ «SKIPPER`S» 1 гатунку в пакетному пакуванні, вагою 500 грамів, в кількості 30 штук, вартістю за 1 штуку відповідно до висновку експерта № 3799/23 від 06.07.2023 - 33 гривні 70 копійок, загальною вартістю 1011 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_8 , та якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 4710 гривень 60 копійок.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 введено на території України воєнний стан, який діє до цього часу.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат змінити, вказавши, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №3799/23 від 06.07.2023 у розмірі 320 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь судового експерта ОСОБА_9 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експортно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України, розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 ). Витрати на проведення судових трасологічних експертиз № CE-19/104-23/22838-Д від 12.07.2023 та № CE-19/104-23/28706-Д від 22.08.2023 у розмірі 5258 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави. В решті вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03.01.2024 стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 5578 гривень. Разом з тим, у вказаному провадженні судово-товарознавчу експертизу вартістю 320 гривень проведено приватним експертом, що підтверджується наданим судовим експертом ОСОБА_9 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) «Звітом про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №3799/23 від 06.07.2023», а тому витрати мають бути стягнуті на користь експерта, який проводив зазначену експертизу.

Крім того, у вказаному провадженні Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром проведено судово-трасологічні експертизи (експертизу речових доказів) №СЕ-19/104-23/22838-Д від 12.07.2023, вартістю 2868 гривень 00 та №СЕ-19/104-23/28706-Д від 22.08.2023, вартістю 2390 гривень.

Отже, судом помилково стягнуто загальну суму коштів за проведення експертиз на користь держави, без врахування витрат приватного судового експерта, а тому вирок у цій частині підлягає зміні.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду провадження. Клопотань про відкладення розгляду справи та обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційного суду не надходило.

Крім того, в апеляційні скарзі не ставиться питання по погіршення його становища, а тому участь обвинуваченого не є обов`язковою.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій, та призначене покарання, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, питання розподілу судових витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Як випливає з матеріалів кримінального провадження, в рамках даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, були проведені судово-товарознавча експертиза №3799/23 від 06.07.2023 вартістю 320 грн., судово-трасологічні експертизи (експертизи речових доказів) №СЕ-19/104-23/22838-Д від 12.07.2023, вартістю 2868 грн. та № СЕ-19/104-23/28706-Д від 22.08.2023, вартістю 2390 грн.

Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03.01.2024 стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 5578 гривень.

Разом з тим, у вказаному провадженні судово-товарознавчу експертизу вартістю 320 гривень проведено приватним експертом, що підтверджується наданим судовим експертом ОСОБА_9 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) «Звітом про фактичні затрати на проведення судово- товарознавчої експертизи №3799/23 від 06.07.2023», а тому витрати мають бути стягнуті на користь експерта, який проводив зазначену експертизу.

Також, у вказаному провадженні Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром проведено судово-трасологічні експертизи (експертизу речових доказів) №СЕ-19/104-23/22838-Д від 12.07.2023, вартістю 2868 гривень та № СЕ-19/104-23/28706-Д від 22.08.2023, вартістю 2390 гривень.

Отже, судом першої інстанції помилково стягнуто загальну суму коштів за проведення експертиз на користь держави, без врахування витрат приватного експерта, а тому вирок в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат належить змінити.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частини вирішення питання про процесуальні витрати змінити.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 в іншій частині, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України,апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 січня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання про процесуальні витрати - змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання суду на необхідність стягнення з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 5578 грн.

Доповнити резолютивну частину вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 наступним.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь судового експерта ОСОБА_9 (свідоцтво №1886 від 09.06.2017 року, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 ) процесуальні витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи №3799/23 від 06.07.2023 року в сумі 320 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати запроведення по справі судово-трасологічних експертиз №СЕ-19/104-23/22838-Д від 12.07.2023 та №СЕ-19/104-23/28706-Д від 22.08.2023 на суму 5258 гривень.

У решті вирок суду першої інстанції щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4