СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2760/24
ун. № 759/7975/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 05.03.2024 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Казарня Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.04.2024 до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області за процесуальним керівництво Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000034 від 19.01.2024 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 та за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , в порушення нормативно-правових актів, з метою особистого незаконного збагачення, за попередньою змовою з заступником директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вирішили стати на злочинний шлях, вчинивши корупційний злочин за наступних обставин.

Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку Національної академії аграрних наук України є державною, бюджетною, неприбутковою, науковою установою.

Згідно з постановою президії Національної академії аграрних наук України від 12.07.2023 № 10/01 «Про відновлення статусу Інституту та зміну найменування Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України Закарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція перейменована в Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку Національної академії аграрних наук України.

Відповідно до наказу директора Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України ОСОБА_9 № 12-о від 11.03.2014 ОСОБА_7 переведено на посаду заступника директора з науково-організаційних та господарських питань з 1 січня 2014 року.

Відповідно до Розділу 2 Посадової інструкції заступника директора, затвердженої директором Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України ОСОБА_9 (далі - Посадова інструкція), заступник директора має право: право підпису документів; діяти від імені підприємства за дорученням; представляти інтереси установи у взаємовідносинах з іншими громадянами, юридичними особами, органами державної влади та місцевого самоврядування за дорученням та розпорядженням директора; здійснювати перевірку діяльності всіх підрозділів установи у сфері економіки та організації виробництва, давати їм відповідні вказівки, спрямовані на підвищення ефективності діяльності; організація роботи і ефективної взаємодії всіх структурних підрозділів, цехів та виробничих одиниць установи; вирішення питань, що стосуються фінансово-економічної та виробничо-господарської діяльності установи; контролює роботу всіх структурних підрозділів установи; організовує поточну організаційно-виконавчу роботу установи; проводить роботу з удосконалення планування економічних і фінансових показників діяльності підприємства, по створенню й поліпшенню нормативів трудових витрат, витрачення товарно-матеріальних цінностей і використання виробничих потужностей.

Відповідно до Розділу 3 Посадової інструкції заступник директора ОСОБА_7 несе відповідальність за невиконання (неналежне виконання) своїх посадових обов`язків, передбачених даною посадовою інструкцією, в межах, визначених чинним законодавством України.

Таким чином, ОСОБА_7 обіймаючи посаду заступника директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ЄДРПОУ НОМЕР_1, виконує організаційно-розпорядчі функції, тобто, відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України ОСОБА_7 є службовою особою.

Крім того, ОСОБА_7 займаючи посаду заступника директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України, в силу п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

В силу наявного досвіду роботи в органах державної влади ОСОБА_7 знала та розуміла, що вимогами ст. ст. 3 і 22 Закону України «Про запобігання корупції», посадовим та службовим особам державної служби забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання та надання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а також іншим службовим особам.

Однак, у порушення вищезазначених норм законодавства та своїх посадових обов`язків, ОСОБА_7 будучи службовою особою яка займає відповідальне становище - заступником директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України, перебуваючи у змові із ОСОБА_8 і ОСОБА_4 , вчинили особливо тяжкий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, 03.04.2023 між ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_1), що розташовується в буд. АДРЕСА_2 , в особі в.о. директора ОСОБА_10 та Фермерським господарством «Спадщина» (), що розташовується в буд. АДРЕСА_3 , в особі голови ОСОБА_11 , укладено договір. Згідно із умовами укладеного Договору, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника виконати сільськогосподарські роботи та передати їх результат Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

Згідно актів приймання передачі наданих послуг № 1/06 від 01.06.2023, № 2 від 01.12.2023 і № 3 від 01.12.2023, Виконавець ФГ «Спадщина» виконало послуг на користь Замовника Закарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України на загальну суму (із ПДВ) 1 996 972 (один мільйон дев`ятсот дев`яносто шість тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні 36 коп.

Приблизно в листопаді 2023 року, більш точні дата та час не встановлені, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на вимагання та отримання неправомірної вигоди використовуючи надане їй службове становище. Відтак реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 вступила в злочинну змову з ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , залучивши їх в якості посередників злочинної діяльності, а саме до вимагання та одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданого службового становища.

Діючи до раніше розподілених ролей, ОСОБА_7 , як заступник директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) створила штучні перепони для голови ФГ «Спадщина» ОСОБА_11 , які полягали у не здійсненні розрахунків Інститутом за виконані послуги фермерським господарством.

Після чого ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , діючи за раніше розподіленими з ОСОБА_7 ролями, в кінці листопада 2023, точні дата та час не встановлені, перебуваючи в Закарпатській області, Берегівський р-н, с. Велика Бакта, висловили незаконну вимогу голові фермерського господарства «Спадщина» ОСОБА_11 про те, що якщо останній хоче в подальшому укласти договір з ІНФОРМАЦІЯ_3 то йому необхідно надати неправомірну вигоду в сумі 21 200 доларів США заступнику директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України ОСОБА_7 з розрахунку 70 доларів за гектар використаної ним земельної ділянки, у разі відмови надати грошові кошти з ним не буде укладено вказаний договір також Інститут аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України не розрахується ФГ «Спадщина» по виконаним роботам згідно актів приймання передачі наданих послуг № 1/06 від 01.06.2023, № 2 від 01.12.2023 і № 3 від 01.12.2023.

09.04.2024, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 в першій половині дня, знаходячись поруч з АДРЕСА_2 , діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за участю ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомила голові ФГ «Спадщина» ОСОБА_12 , що для укладання договору на виконання сільськогосподарських робіт між Інститутом аграрних ресурсів та регіонального розвитку Національної академії аграрних наук України та ФГ «Спадщина» на 2024 рік останній повинен надати неправомірну вигоду в сумі 21200 доларів США в якості відкату за попередній договір, у разі погодження останнім на вказані умови з ним буде укладено новий договір та проведені кінцеві розрахунки за попереднім, на що останній погодився.

Після чого, діючи за для досягнення спільного корисливого умислу, 16.04.2024 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 діючи умисно, відповідно до розподілених ролей між ним, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання прибув за адресою: АДРЕСА_4 де отримав від ОСОБА_11 для ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 21200 доларів США за укладання договору сілхозробіт між Інститутом аграрних ресурсів та регіонального розвитку Національної академії аграрних наук України та ФГ «Спадщина» на 2024 рік та остаточній розрахунок між вказаними товариствами за 2023 рік.

Отже ОСОБА_4 , перебуваючи у змові із заступником директора Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України ОСОБА_7 та з ОСОБА_8 , в порушення вищезазначеного законодавства, зловживаючи службовим становищем ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання вимагали та одержали від голови фермерського господарства «Спадщина» ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 21 200 (двадцять одну тисячу двісті) доларів США, що у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і на момент вчинення злочину за курсом НБУ складає 838 962 (вісімсот тридцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят дві) гривні 44 коп.

16.04.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраною у кримінальному провадженні сукупністю доказів, а саме: заявою ОСОБА_11 про вчинення кримінального правопорушення; рапортом оперативного працівника про виявлене кримінальне правопорушення; листами працівників оперативного підрозділу; матеріалами про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом аудіоконтролю особи від 05.04.2024; протоколом аудіоконтролю особи від 10.04.2024; протоколом аудіоконтролю особи від 10.04.2024; протоколом відеоконтролю особи від 10.04.2024; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 16.04.2024; оглядом місця події, а саме приміщення ресторану «Бістро Пекаря» від 16.04.2024, під час якого вилучено неправомірну вигоду - 21200 доларів США; протоколом обшуку від 16.04.2024, помешкання за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку від 16.04.2024, приміщень Інституту аграрних ресурсів та регіонального розвитку НААН України, за адресою: АДРЕСА_2 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить в повній мірі належного проведення досудового розслідування та не зможе запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити. Зазначив, що зібрані органом досудового розслідування докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України, та підтверджують наявність ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК України. Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, та у разі прийняття рішення щодо можливості застосування розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, враховуючи значний суспільний резонанс вчиненого ОСОБА_4 равопорушення, суму отриманої неправомірної вигоди, визначити розмір застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: 665 шістсот шістдесят п`ять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 013 620 (два мільйона тринадцять тисяч шістсот двадцять) гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив свою причетність до інкримінованого злочину, зауважив на тому, що розмір застави, зазначений у клопотанні як альтернативний запобіжний захід, є для нього непомірним.

Захисник ОСОБА_5 проти клопотання слідчого заперечила, звернула увагу на незадовільний стан здоров`я її підзахисного та наявність у останнього міцних соціальних зв`язків. Окремо зауважила на необґрунтованості розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, просила визначити розмір застави у межах 300 тисяч.грн., яка буде достатньою для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та докази, прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області, під процесуальним керівництво Київської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 05.03.2024 за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 та за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Відповідно до постанови заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Київській області про створення групи слідчих та визначення місця здійснення досудового розслідування від 06.03.2024, місцем здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 05.03.2024 визначено за адресою: АДРЕСА_5 .

17.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини, викладені у повідомленні про підозру у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України,обґрунтовано підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, які додані до клопотання слідчого, в іх сукупності.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 одружений, є засновником ТОВ «Талановите юнацтво Закарпаття» (), раніше не судимий, має постійне місце проживання, також слідчий суддя враховує стан здоров`я підозрюваного та його вік.

Окрім того, слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого злочину та можливість призначення судом покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, у вчиненні яких оголошено підозру, сукупність установлених даних про особу підозрюваного є підстави вважати, що існують наступні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Так, надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій. Варто зауважити, що до обставини, яка збільшує ризик втечі, належить військова агресія рф проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

Наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні зі сторони підозрюваного обґрунтовується тим, що останній має реальну можливість здійснювати вплив на таких осіб, зокрема, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз, з метою надання ними завідомо неправдивих показів задля уникнення кримінальної відповідальності, зміни ними викривальних по відношенню до підозрюваного показів чи відмови від них. При цьому, оцінюючи наявність вказаного ризику слідчий суддя, виходячи із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, приходить до висновку, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Також, з огляду на те, що на даний час процес зібрання доказів органом досудового розслідування є незавершеним, не встановлено всіх обставин, які мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню, існує ризик вчинення підозрюваним дій, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Водночас, в ході розгляду клопотання слідчого ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження.

Таким чином, при вирішенні клопотання слідчим суддею встановлені ризики, що передбачені п.п.1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на його виключний характер, оскільки більш м`які запобіжні заходи на даному етапі досудового розслідування не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стан здоров`я підозрюваного не виключає можливість перебування його під вартою в умовах слідчого ізолятора на час досудового розслідування.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертоюцієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положеннями ч. 5 ст. 182 КК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Враховуючи обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення застави у розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, що дорівнює 300 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На думку слідчого судді, такий розмір застави на даній стадії досудового розслідування буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 встановити до 14 червня 2024 року включно.

Визначити розмір застави у межах 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва , після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави строком на два місяці з моменту внесення застави, але в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України; носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

Запобіжний захід у виді застави, у разі внесення застави, діє до його припинення.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя ОСОБА_1