Провадження № 1-кс/947/3035/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000244 від 15.02.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, з неповною вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого,зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області розслідується кримінальне провадження № 0000244 від 15.02.2023за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. ч. 3, 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190, ч. ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

Кримінальне провадження № 0000244 від 15.02.2023 здійснюється за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 190 КК України та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Одеса (більш точний час та місце встановити у ході досудового розслідування не надалось можливим), при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Злочинний умисел ОСОБА_7 полягав в отриманні у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб у своє розпорядження інформації про потерпілих, подальшому здійсненні телефонних дзвінків останнім та під приводом відкриття та поповнення рахунків на торгівельній біржі «DESTEK - markets», шляхом обману, заволодіння грошовими коштами потерпілих.

Кінцевим результатом вчинених злочинів є отримання незаконного доходу за рахунок протиправного заволодіння та подальшого привласнення грошових коштів потерпілих шляхом їх переведення на підконтрольні ОСОБА_7 та наближеним до нього особам банківських рахунків.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_7 , володіючи якостями лідера, добрими організаторськими здібностями, комунікабельністю, знаючи психологію людей, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив утворити та очолити внутрішньо та зовнішньо стійке об`єднання злочинну організацію, визначив ієрархію такого об`єднання з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою отримання незаконного прибутку, підпорядкувавши собі членів зазначеного злочинного угруповання під своїм безпосереднім керівництвом, з метою вчинення особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами невизначеної кількості потерпілих громадян України, Республіки Молдови, Республіки Польщі, Королівство Іспанії, Чеської Республіки, Італійської Республіки, Сполучених Штатів Америки, Об`єднаних Арабських Еміратів.

Суть діяльності злочинної організації полягала у створенні та забезпеченні функціонування на території Одеської області злочинного угруповання, учасники якого здійснювали телефонні дзвінки потерпілим та під приводом відкриття та поповнення рахунків на торгівельній біржі «DESTEK - markets», шляхом обману, заволодівають грошовими коштами потерпілих.

Крім цього, органом досудового розслідування було встановлено, що до участі у злочинній організації у тому числі було залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших осіб, які згідно злочинного плану в складі злочинної організації виконували функції «холодників», безпосередньо дзвонили потерпілим, заздалегідь отримавши від співорганізаторів злочинної організації перелік номерів мобільних телефонів з даними їх власників, за допомогою SIP-телефонії, представляючись робітниками біржевої установи, вводили останніх у оману та в ході розмови входили в довіру потерпілих, переконували в тому, що потерпілий дійсно розмовляє з робітником біржі, та в подальшому заволодівали грошовими коштами потерпілого, отримували незаконний дохід від скоєння злочину.

Таким чином, за вищевикладених обставин, 22.11.2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

24.11.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.01.2024 року, включно, який в подальшому було продовжено до 13.03.2024 року.

08.01.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 2 ст. 255 КК України, за кваліфікуючими ознаками: участь у злочинній організації;

-ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою злочинною організацією.

16.01.2024 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування означеного кримінального провадження продовжено до 6 (шести) місяців, а саме до 22.05.2024 року.

У зв`язку з тим, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 13.03.2024 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки до повного, об`єктивного та всебічного розслідування вказаного кримінального провадження необхідно провести комплекс слідчих (розшукових) дій та враховуючи те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливо запобігати цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, сторона обвинувачення звертається із даним клопотанням про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

У судовому засіданні:

- прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на те, що на даний час ризики не зменшилися та продовжують існувати.

- захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що ризики, викладені у клопотанні сторони обвинувачення є недоведеними. Крім того, захисник зауважив, що прокурором не було доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підзахисного. З урахування характеризуючих ОСОБА_4 відомостей, адвокат ОСОБА_5 просив застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем його реєстрації де проживають його батьки які надали заяву про те, що вони працюють і можуть забезпечити свого сина на час дії відносно нього запобіжного заходу домашнього арешту.

Додатково захисник долучив характеризуючи підзахисного документи, які просив слідчого суддю врахувати, та заяву від батьків.

- підозрюваний підтримав думку свого захисника та просив застосувати відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчим суддею було встановлено, що 08.01.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень підтверджується в сукупності наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, а також дане питання вирішувалося слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси при першочерговому обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його подальшому продовженні 16.01.2024 року строком до 13.03.2024 року.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.01.2024 року строк досудового розслідування означеного кримінального провадження продовжено до 6 (шести) місяців, а саме до 22.05.2024 року.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси відносно підозрюваної ОСОБА_4 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» до 13.03.2024 року.

Слідчий суддя приходить до переконання, що можливо констатувати факт того, що деякі встановлені слідчим суддею обставини в ухвалі від 16.01.2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зазнали жодних змін зі спливом майже 2 (двох) місяців. В той же час, є обставини, які суттєво змінилися зі спливом майже 2 (двох) місяців.

Дослідивши обставини, які не змінилися протягом двох місяців з обставинами, які суттєво змінилися, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до переконання, що аналіз представлених матеріалів пов`язує підозрюваного з інкримінованими останньому злочинами, доводячи причетність до них в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування, а ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється (міг вчинити) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, що розслідуються у ньому, кількість його учасників, наявність обґрунтованої підозри та пов`язане з цим очікування можливого суворого покарання, нагальною потребою досудового слідства в обмеженні підозрюваної у можливості спілкування з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні та свідками з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру, слідчий суддя визнає спроможними (хоч і зі зменшенням актуальності зі спливом часу) заявлені в клопотанні ризики, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, слідчий суддя, звертає увагу на те, що станом на теперішній час досудове розслідування означеного кримінального провадження триває 4 (четвертий) місяць, а тому наразі ймовірно знаходиться на своїй завершальній стадії: в рамках даного кримінального провадження вже проведені численні слідчі дії, свідки та інші підозрювані вже допитані, органом досудового розслідування відібрані та зафіксовані додаткові покази з приводу обставин даного кримінального провадження. З огляду на що, слідчий суддя приходить, до переконання, що на даний час рівень існування ризику незаконного впливу на інших підозрюваних з боку ОСОБА_4 є незначним.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою та його подальшому продовженні, слідчий суддя враховував доводи сторони обвинувачення щодо необхідності встановлення причетності до означених кримінальних правопорушень інших осіб, анкетні дані яких ймовірно були відомі ОСОБА_4 з огляду на обставини даного кримінального провадження, що підтверджувало існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, як вбачається з даного клопотання, у межах кримінального провадження було проведено значний обсяг слідчих та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів, проте слідчий суддя зауважує, що через 4 (чотири) місці досудового розслідування ані слідчим у клопотанні, ані прокурором у судовому засіданні не наведено належного обґрунтування у який спосіб останній на даному етапі досудового розслідування може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки станом на теперішній час в рамках означеного кримінального провадження не повідомлено про підозру новим фігурантам кримінального провадження, не встановлено інших осіб потерпілих. Крім того, на даний час стороною обвинувачення також не надано жодних додаткових відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може мати відношення до скоєння ще інших кримінальних правопорушень.

З огляду на що, слідчий суддя приходить до переконання, що заявлені стороною обвинувачення доводи на підтвердження існування ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даний час втратили свою актуальність.

Що стосується посилань сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що під час продовження запобіжного заходу вказаний ризик не був встановлений, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість відповідних доводів сторони обвинувачення, оскільки стороною обвинувачення не було зазначено та документально підтверджено існування нових обставин, яким би не надавалася правова оцінка слідчим суддею при першочерговому вирішенні питання застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваної особи та її подальшому продовженні.

Проаналізувавши надані сторонами кримінального провадження відомості та матеріали, слідчий суддя враховує, що станом на момент розгляду цього клопотання ОСОБА_4 перебуває під вартою більше 3 (трьох) місяців, є молодою людиною, який досяг 25-річного віку, є громадянином України, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується виключно позитивно, раніше не судимий, крім того, відповідно до наданої стороною захисту медичної документації, ОСОБА_4 страждає на ряд захворювань. Крім того, слідчий суддя не може залишити поза увагою заяву від батьків підозрюваного, якою вони підтверджують можливість утримання останнього, у разі застосування відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Виходячи з положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Посилаючись на тяжкість кримінальних правопорушень ймовірне вчинення, яких інкримінується ОСОБА_4 , а також на наявність ризиків органом досудового розслідування знову ставиться питання про продовження застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В цьому розрізі слідчий суддя вважає за доцільне зазначити, що минуле клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та клопотання, з яким наразі звертається сторона обвинувачення є ідентичними: знову ж таки, враховуючи проведений комплекс слідчих (розшукових) дій врамках означеного кримінального провадження, час, який минув з моменту першочергового повідомолення про підозру, обрання запобіжного заходу, подальшої зміни повідомленння про підозру та повідмолення про нову підозру, а також продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , слідчий наразі не обгрунтуовує можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини « Тейс проти Румунії» суд зазначив, що автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить гарантіям викладеним у ч.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини п.3 ст. 5 Конвенції, після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою.

З урахуванням встановлених вище обставин, врахувавши процесуальну поведінку підозрюваного протягом дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його вік та особу, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, проживає за місцем реєстрації з батьками, ту обставину, що ризик можливих спроб переховування від органу досудового розслідування повністю не виключається, але є мінімізованим, а ризику впливу на свідків можливо запобігти шляхом покладення обов`язку утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у справі, слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність в даному випадку застосування доОСОБА_4 наступного за суворістю після тримання під вартою запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту, який, на переконання слідчого судді, враховуючи стадію досудового розслідування, повністю нівелює усі заявлені та встановлені ризики та в повному обсязі урівноважує інтереси сторін щодо запобігання вчиненню дій, спрямованих на перешкоджання розслідуванню кримінального провадження з одного боку та щодо належного забезпечення права на захист в рамках кримінального переслідування - з іншого.

Крім того, слідчий суддя враховує, що в контексті справи ЄСПЛ «Манчіні проти Італії» визнано, що домашній арешт може цілком забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, оскільки за наслідками та способом застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

З огляду на те, що за своєю суттю такий запобіжний захід, як домашній арешт полягає у покладенні на підозрювану, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 5 ст.194 КПК України, для зменшення наведених вище ризиків, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України.

Слід зауважити, що слідчий суддя критично оцінює доводи слідчого у клопотанні в обґрунтування продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідністю проведення певних заходів, оскільки в абсолютній більшості вони не стосуються пред`явленої підозри ОСОБА_4 та безпосередньо не впливають на належне розслідування кримінального провадження та перебіг його досудового розслідування.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до переконання, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та в повній мірі здатний запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000244 від 15.02.2023 року відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 04.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , строком до 04.05.2024 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1