Справа № 203/4194/23
Провадження № 1-кп/0203/384/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2024 року прокурор ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби відносно обвинуваченої ОСОБА_10 строком на два місяці.

За клопотанням сторони захисту, судове засідання було відкладено та надано стороні захисту час для підготування заперечень на клопотання прокурора.

17 квітня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_11 в якому останній просить не розглядати подане ним клопотання у судовому засіданні 16.04.2024.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_10 у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладення на обвинувачену ОСОБА_10 , обов`язків: прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду; не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 год. до 06:00 год.; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи місця роботи.

В обґрунтування клопотання послався на те, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме: обвинувачена ОСОБА_10 може переховуватись від органів суду, оскільки вона обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, за яким законом передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченої переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також зазначив, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки після відкриття матеріалів досудового розслідування остання ознайомлена із їх показаннями, місцями мешкання, засобами зв`язку, місцем роботи тощо. Тобто з метою спотворення чи зміни ними своїх свідчень, відмови від давання свідчень, надання завідомо неправдивих свідчень обвинувачена через інших осіб може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, яких під час судового розгляду ще не допитано. Крім того, остання може незаконно впливати на інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою узгодженості їх показів між собою за для ухилення її або інших обвинувачених кримінальної відповідальності за вчинене.

Така поведінка обвинуваченої може перешкоджати завданням кримінального провадження, а саме: забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Прокурор ОСОБА_3 просив не розглядати клопотання, подане прокурором ОСОБА_11 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_10 у зв`язку з тим, що дія попередньої ухвали закінчилась та наразі відсутні підстави для його розгляду. Наразі необхідно вирішити нове клопотання, а саме про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.

Захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , вважали клопотання необґрунтованим, зазначені прокурором ризики недоведеними, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_6 просив клопотання прокурорів ОСОБА_11 про продовження строку цілодобового домашнього арешту від 16.04.2024 та ОСОБА_3 про продовження застосування домашнього арешту від 01.05.2024 залишити без розгляду.

Подав суду письмові заперечення в яких зазначає, що клопотання про продовження ОСОБА_10 запобіжного заходу з аналогічним обґрунтуванням обставин і вимогами вже розглянуте судом по суті 16 квітня 2024 року, нових обставин не зазначено, клопотання надане ОСОБА_10 у поза процесуальний спосіб, що не дозволяє ідентифікувати ані подавача, ані отримувача, та не дозволяє ідентифікувати документ як оригінальний, бо не містить обов`язкових реквізитів, достеменно встановити дотримання процесуальних строків при врученні клопотання.

Також зазначив, що до клопотання про продовження дії запобіжного заходу не додані жодні матеріали, що свідчать про наявність ризиків, факт реєстрації кримінального провадження у ЄРДР, обґрунтування підозри і т.ін.. Крім того, на 16.04.2024 року ОСОБА_10 знаходилась під нічним домашнім арештом, а прокурор, клопочучи про його продовження, просив про домашній арешт.

Зазначив, що доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_12 не надано, та такі матеріали до клопотання не додані. Клопотання надані без додатків, що обґрунтовують вимоги прохальної частини, та, як і попередні клопотання цього прокурора, надані у позапроцесуальний спосіб.

Жодного факту, який би свідчив про існування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, клопотання не містить. За час незастосування щодо неї будь-яких процесуальних обов`язків з 20.04.2024 року по 01.05.2024 року ОСОБА_10 нікуди не зникла, не заховалась від суду, не виїхала з країни, не вчинила жодних дій, аби перешкодити правосуддю.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , підтримали думки своїх захисників.

Обвинувачена ОСОБА_10 підтримала доводи свого захисника, просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Пояснила, що з 19.04.2024 до неї не було застосовано запобіжного заходу та не вчинила жодного порушення.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 26 КПК України с торони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, клопотання прокурора ОСОБА_11 від 16.04.2024 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_10 слід залишити без розгляду.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані документи, суд приходить до висновку, ОСОБА_10 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Положеннями ч.1 ст. 331 КПК України, передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

Відповідно до ст.181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_10 , враховуючи тяжкість можливого покарання може переховуватись від суду, оскільки невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, яких під час судового розгляду ще не допитано, а також незаконно впливати на інших обвинувачених у кримінальному провадженні з метою узгодженості їх показів між собою за для ухилення її або інших обвинувачених кримінальної відповідальності за вчинене, оскільки обвинувачується у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд звертає увагу на те, що обвинувальний акт не оголошувався, не досліджено жодного доказу по справі, не допитано свідків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з врахуванням підтвердження наведених у клопотанні прокурора ризиків, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_10 можливо шляхом застосування до неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, заборонивши їй з 22 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил. залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з покладення на обвинувачену ОСОБА_10 , обов`язків: прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду; утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи місця роботи.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_10 після спливу строку дії запобіжного заходу (24 дні) ніяких порушень не допускала, від суду не ухилялась, не є достатньою підставою для висновку, що і в подальшому, без застосування запобіжного заходу, вона буде дотримуватися належної процесуальної поведінки, враховуючи наявність вище перелічених ризиків.

Суд не погоджується з доводами захисника щодо надмірної обтяжливості вказаного запобіжного заходу для обвинуваченої у виді домашнього арешту в нічний час, враховуючі тяжкість злочину, в якому вона обвинувачуються.

На думку суду, запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, клопотання прокурора про застосування вказаного запобіжного є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи захисника ОСОБА_13 щодо необґрунтованості підозри суд до уваги не приймає, оскільки обґрунтованість підозри підтверджена попередніми ухвалами суду при обранні та продовженні запобіжного заходу, справа перебуває на розгляду суду з обвинувальним актом, а оцінку обґрунтованості обвинувачення суд надає в нарадчій кімнаті після дослідження доказів та постановленні остаточного рішення у справі.

Матеріали справи містять достатньо документів для вирішення питання щодо запобіжного заходу, обов`язку повторно надавати аналогічні документи як стороні захисту, так і стороні обвинувачення закон не вимагає.

Клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає за формою та змістом вимогам ст. 184 КПК України, копія клопотання надана учасникам судового провадження належним чином та своєчасно, стороні захисту надано достатньо часу для ознайомлення з клопотанням та подання заперечень.

Суд також звертає увагу, що прокурор ОСОБА_11 не звертався до суду з клопотанням про продовження строку цілодобового домашнього арешту від 16.04.2024, а прокурор ОСОБА_3 не звертався до суду з клопотанням про продовження застосування домашнього арешту від 01.05.2024, заперечення проти яких надав захисник ОСОБА_6 . Предметом судового розгляду є клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту ОСОБА_10 від 01.05.2024.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 194, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_11 про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_10 залишити без розгляду.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування до обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяці, тобто до 14.07.2024 року включно, заборонивши їй з 22 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил. залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на неї обов`язків,:

-прибувати за кожною вимогою на визначений час до прокурора та суду;

-утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи.

Строк дії ухвали та покладених на ОСОБА_10 обов`язків встановити до 14 липня 2024 року включно.

Виконання ухвали покласти на відділення поліції за місцем проживання ОСОБА_10 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора - процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1