Справа № 950/1430/24
Провадження № 1-кп/950/190/24
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000070, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України; освіта середня спеціальна; одружений; не працює; зареєстрований та фактично проживає: АДРЕСА_1 )

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Суд визнав доведеним, що 04.04.2024 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 їхали на автомобілі по автодорозі с. Боровенька с. Московський Бобрик. Близько 21 год. 50 хв. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникла сварка в ході якої останній, вчиняючи домашнє насильство, тобто діяння фізичного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», переслідуючи умисел, спрямований на умисне спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, перебуваючи в автомобілі долонею лівої руки завдав один удар в область правого ока ОСОБА_5 .

Внаслідок вищевказаних умисних, протиправних дій потерпілій заподіяно тілесні ушкодження у виді синця фіолетового кольору розмірами 2,5 х 0,8 см на верхньому віці правого ока. Описані тілесні ушкодження відповідно до висновку, проведеної в ході досудового розслідування судово-медичної експертизи, від 05.04.2024 № 127, визначено як легкі тілесні ушкодження.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

07.05.2024 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення. Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодили призначення ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, підтвердив, що угода була укладена ним та потерпілою добровільно, укладення угоди не було наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що угода про примирення між нею та обвинуваченим ОСОБА_3 укладена добровільно.

Щодо поданої угоди про примирення прокурор просив її затвердити і призначити узгоджене сторонами угоди покарання.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а тому укладення угоди про примирення в даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим та потерпілою у судовому засіданні.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання необхідне та достатнє для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07.05.2024 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000070, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6