ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/357/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/129/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000094 від 08 квітня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року задоволено клопотання начальника СВ ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури, ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Євпаторія Автономна Республіка Крим, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньо освітою, не працюючого, раніше судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Встановлено строк дії ухвали до 09 червня 2024 року.

Як слідує з матеріалів провадження, СВ ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000094 від 08.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 с.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, в ніч на 08 квітня 2024 року точного часу слідством не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим того ж дня Законом України №2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб та продовжено Указом Президента України №49/2024 від 14 лютого 2024 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3564-ІХ від 06 лютого 2024 з 05 години 30 хвилин року 14 лютого 2024 строком на 90 діб, а саме із продуктового магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , грошових коштів, які належить ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , 08 квітня 2024, точного часу слідством не встановлено, шляхом пошкодження метало пластикових дверей, проник у продуктовий магазин, розташований за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав грошові кошти в сумі 4 697 грн, які належать ОСОБА_11 та з викраденим з місця скоєння злочину втік, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

В результаті своїх умисних, протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 4 697 (чотири тисячі шістсот дев`яносто сім) грн.

Крім того, 08 квітня 2024 до СВ ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП надійшла заява ОСОБА_12 про те, що в ніч на 08 квітня 2024 року невідома особа в умовах воєнного стану шляхом пошкодження метало пластиковоговікна проникла в приміщення продуктового магазину, що в АДРЕСА_2 звідки намагалася заволодіти грошовими коштами з каси магазину в загальній сумі 624 (шістсот двадцять чотири) грн.

Відомості за даним фактом 08 квітня 2024 року внесено до ЄРДР за №0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 квітня 2024 близько 01 год. 45 хв. у ОСОБА_7 , який перебував по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим того ж дня Законом України № 2102-ІХ з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 строком на 30 діб та продовжено Указом Президента України №49/2024 від 14 лютого 2024 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №3564-ІХ від 06 лютого 2024 з 05 години 30 хвилин року 14 лютого 2024 строком на 90 діб, а саме із продуктового магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , грошових коштів, які належать ОСОБА_12 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , 08 квітня 2024 р. близько 01 год. 45 хв., шляхом пошкодження метало пластикового вікна, проник у продуктовий магазин, розташований за адресою АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, намагався заволодіти з каси магазину грошовими коштами в сумі 624 (шістсот двадцять чотири) грн., однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, кримінальне правопорушення не закінчив з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції.

08 квітня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що слідчий суддя при розгляді клопотання не взяв до уваги заперечення сторони захисту, що ОСОБА_7 визнав вину та щиро розкаявся, активно сприяє розкриттю злочину, що є пом`якшуючою обставиною і безпідставно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що прокурором у своєму клопотанні не спростовано можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, при цьому не доведено наявність заявлених прокурором ризиків у кримінальному провадженні, які є лише припущеннями.

Звертає увагу, що інкриміновані підзахисному злочини не є насильницьким чи корупційним, він не перебуває на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансерах, має постійне місце проживання, де проживає разом з братом (військовослужбовцем) та бабцею, під опікою якої перебував до досягнення повноліття та про яку піклується на сьогоднішній день, тим самим має стійкі соціальні зв`язки.

Апелянт вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя дав невірну оцінку наявним у справі обставинам, залишивши поза увагою ставлення ОСОБА_7 до злочину та сприяння розкриттю злочину.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді місцевого суду та постановити нову, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 ; дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Виходячи з аналізу матеріалів кримінального провадження та клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наведені у клопотанні слідчого обставини, які підтверджуються доданими до нього документами, що були предметом дослідження суду, з достатньою повнотою свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як слідчим, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 .

Також місцевий суд дійшов правильного висновку, що застосування на даній стадії більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, так як вони не зможуть запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, зокрема ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Кожен з цих ризиків слідчим суддею належним чином досліджено та відповідно аргументовано у судовому рішенні.

На думку колегії суддів, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції у повній мірі та у визначеному законом порядку враховано особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, а також всі обставини справи, з якими закон пов`язує вирішення такого питання.

Доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею не було обґрунтовано в чому саме полягають ризики, передбачені ст.177 КПК України, є безпідставними і спростовуються змістом судового рішення, в якому наведено детальний аналіз кожного ризику, врахованого слідчим судде, а також мотиви, з яких він прийнятий до уваги при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Непереконливими є твердження апелянта щодо можливості обрання ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу з огляду на те, що він визнав вину та щиро розкаявся, активно сприяє розкриттю злочину, не перебуває на обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансерах, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, оскільки вказані обставини жодним чином не зменшують встановлені судом ризики його неналежної процесуальної поведінки.

Задовольняючи вказане клопотання слідчого, слідчий суддя, встановивши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, врахувавши вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочину, його спосіб життя, майновий стан і відсутність офіційного місця роботи та те, що останній раніше судимий за вчинення аналогічного корисливого кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливість запобігання ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов правильного висновку щодо можливості визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для правоздатних осіб, що становить 151 400 грн., яка достатньою мірою, у разі її внесення, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного виду запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для зміни ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, чи зміни про що ставить питання в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді