КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 364/142/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3745/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000074 від 05.04.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто прокурору,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду задоволено клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000074 від 05.04.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.

Прийняте рішення суд вмотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України, складений з порушеннями вимог пункту 5 частини 1 цієї статті КПК України, що унеможливлює розуміння суті висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_8 обвинувачення, чим порушується його право на захист, гарантований ст. 20 КПК України.

Прокурор, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, та повернути до місцевого суду обвинувальний акт з додатками в кримінальному провадженні 0000074 від 05.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , для проведення нового судового розгляду.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог КПК України, оскільки розпочав судовий розгляд не з стадії нового судового розгляду, а зі стадії підготовчого судового засідання, яка є окремою і самостійною стадією судового провадження. Однак, підготовче судове засідання в даному провадженні вже було проведено місцевим судом, про що винесено ухвалу від 02.03.2018 року, що набрала законної сили та не оскаржена і не скасована.

Прокурор також звертає увагу на те, що в ухвалі Київський апеляційний суд від 07.06.2021 року, скасовуючи вирок Володарського районного суду Київської області від 29.12.2018 року зазначив, що уточнити або змінити пред`явлене обвинувачення можливо лише під час нового судового розгляду в суді першої інстанції.

На думку прокурора, враховуючи положення статей 338, 341 КПК України, суд першої інстанції при поверненні обвинувального акта фактично позбавив сторону обвинувачення можливості змінити чи уточнити пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення, чим також порушив принцип змагальності сторін.

Крім того, прокурор вважає надуманими висновки суду про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що обвинувачення є неконкретизованим і свідчить про відсутність обвинувачення відносно ОСОБА_8 , оскільки вимоги, передбачені ст.291 КПК України прокурором дотримано, а саме в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність та викладено належним чином сформульоване обвинувачення з посиланням на фактичні обставини, які є предметом доказування у кримінальному провадженні в силу ст.91 КПК України.

Поряд з цим, прокурор зазначає, що ухвала суду містить суперечності, зокрема, в частині відмови стороні захисту в поверненні обвинувального акта з підстави неконкретності сформульованого обвинувачення та що достатність обставин для доведення винуватості обвинуваченого суд буде розглядати під судового розгляду провадження по суті. При цьому прокурор посилається на висновок Верховного Суду України в постанові від 24.11.2016 року (справа № 5-328кс16), де зазначено, що відсутність в обвинувальному акті вказівки на те, що особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, не означає відсутність формулювання обвинувачення як обов`язкового елемента обвинувального акта відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На думку прокурора, враховуючи позицію Верховного Суду, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення і вимоги щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано, оскільки наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності підтверджують кожен з елементів складу кримінального правопорушення, що свідчить про відсутність підстав стверджувати про неконкретність змісту обвинувачення.

Стверджує, що ухвалою суду повернуто обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 без наявності підстав, передбачених статтями 3, 291, 314 КПК України, тобто всупереч вимогам кримінального процесуального закону.

На апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 подала заперечення в порядку ст. 402 КПК України, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що доводи прокурора в частині порушення вимог КПК України так як суд розпочав судовий розгляд не з стадії нового судового розгляду, а зі стадії підготовчого судового засідання, спростовуються положеннями ч.1 ст.416 КПК України, якою визначено, що після скасування судом апеляційної інстанції вироку суду, суд першої інстанції здійснює судове провадження згідно з вимогами розділу IV КПК України, в іншому складі та який починається з ст.314 КПК України - підготовче судове засідання. При цьому, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення судом апеляційної інстанції згідно з ч.3 ст.415 КПК України є обов`язковими для місцевого суду при новому розгляді.

Захисник вважає, що розглядаючи клопотання про повернення обвинувального акта суд першої інстанції виконав вимоги апеляційного суду, викладені в ухвалі від 07.06.2021 року. Стверджує, що на досудовому слідстві та в ході судового розгляду Володарським районним судом Київської області сторона захисту звертала увагу на невідповідність викладених обставин дорожньо-транспортної пригоди в обвинувальному акті - фактичним обставинам, за яких ця пригода розвивалася, також невідповідність вказаних в обвинувальному акті пунктів ПДР, порушення яких інкриміновано ОСОБА_8 , заявлялися клопотання щодо проведення додаткової інженерно-транспортної експертизи та повторної судової транспортно-трасологічної експертизи та автотехнічної експертизи, які були відхилено судом та стороною обвинувачення.

Вважає, що у зв`язку з наведеним, ОСОБА_8 було пред`явлено неконкретне обвинувачення та засуджений він був не за конкретним обвинуваченням, що вказує на порушення права обвинуваченого на захист, передбаченого ст.20 КПК України. При цьому, захисник посилається на п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві», в якому роз`яснено, що суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом, має містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, врахувавши заперечення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що 31.01.2018 року у провадження суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000074 від 05.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (т.1, а.п.1).

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, в цілому обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (т.1. а.п.4-10).

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції достатніх підстав для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 прокурору є обґрунтованими.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання щодо повернення обвинувального акту з наведених підстав, залишив поза увагою положення ч. 1 ст. 338 КПК України, відповідно до якої з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа. Крім того, слід зазначити, що за умови недоведеності окремих елементів кримінального правопорушення, суд не позбавлений можливості виключити конкретні обставини зі змісту пред`явленого обвинувачення або ж ухвалити виправдувальний вирок.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає слушними доводи прокурора про те, що повернення судом обвинувального акта фактично позбавило сторону обвинувачення можливості змінити чи уточнити пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення, чим також порушено принцип змагальності сторін.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ухвалі підстави для його повернення не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

Керуючись ст. ст.405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 01 квітня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1 2015 1101 6000 0074 від 05.04.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто прокурору - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4