ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 682/755/23

Провадження № 11-кп/4820/348/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001376 від 25 грудня 2022 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працює, раніше судимого:

-09 серпня 2022 року Корецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, із застосуванням ст.76 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та призначено покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корецького районного суду Рівненської області від 09 серпня 2022 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років, з конфіскацією майна.

У строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано строк тримання під вартою, починаючи з 02 січня 2023 року.

Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_8 в частині вимог до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 47 560 грн матеріальної шкоди та 35 000 грн моральної шкоди.

Судом вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат за проведення судових експертиз та арешту майна.

За вироком суду, ОСОБА_7 , достовірно знав про те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні з 05 год 30 хв 21 листопада 2022 року продовжено на 90 діб.

Будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих та інших злочинів, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, ОСОБА_7 висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову, повторно, вчинив нове умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення (злочин) за таких обставин.

24 грудня 2022 року близько 19 год 00 хв, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи в умовах воєнного стану, маючи за мету вчинити напад з метою заволодіння значної суми грошових коштів, через паркан, проникли на територію домоволодіння, що розташоване на АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шляхом пошкодження вхідних дверей в будинок, за допомогою металевого лому, вони проникли всередину та вчинили напад на потерпілу ОСОБА_8 .

ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 знайшли в хаті хустку та ножа, після чого, розрізавши хустку, зв`язали руки, ноги та очі потерпілій, поклавши ножа біля неї.

Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вимагали в потерпілої передати їм грошові кошти наявні у неї. Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не дочекавшись відповіді потерпілої, почали розшукувати грошові кошти в будинку самостійно.

ОСОБА_7 в свою чергу, з метою встановлення місцезнаходження грошових коштів потерпілої, завдав кулаками рук щонайменше 11 ударів по тулубу та голові останньої, чим спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді: синця правої тім`яної ділянки голови, синця підочної ділянки обличчя зліва, синця ділянки лобу зліва, синця в ділянці носу, крововиливу під слизову оболонку верхньої губи, осаднення слизової оболонки нижньої губи, синця задньої поверхні грудної клітини зліва, два садна задньої поверхні лівого передпліччя, два садна задньої поверхні правого передпліччя, синця зовнішньої поверхні лівого стегна, синця зовнішньої поверхні правого стегна, синця зовнішньої поверхні лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Не отримавши відповіді від потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_7 знайшов ножа біля потерпілої, яким почав погрожувати застосувати насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, що виразилось у погрозі вбивства та прикладанні до грудної клітки справа та зліва ножа, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: колотої рани передньої поверхні грудної клітини зліва, колотої рани передньої поверхні грудної клітини справа.

Унаслідок пошуку в коморі будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було виявлено дві скляні банки, в яких знаходились грошові кошти потерпілої ОСОБА_8 у сумі 130 000 грн та 200 євро, що у перерахунку за курсом євро до гривні, встановленим Національним Банком України, станом на 24 грудня 2022 року, становить 7 780 гривень, якими ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 одразу заволоділи та поділили між собою.

Також із дивану останні забрали мобільний телефон марки «Нокія», вартістю 316,67 грн, в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн, що належать потерпілій ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишили будинок потерпілої, а саму потерпілу залишили в безпорадному стані зі зв`язаними руками, ногами та зав`язаними очима на обличчі, лежачою на підлозі.

У результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно майнової шкоди на загальну суму 138 121 грн 67 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.187 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просив скасувати вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року та закрити кримінальне провадження щодо обвинуваченого за ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_7 за відсутності складу кримінального правопорушення.

Уважав, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права.

Звертав увагу, що досліджені судом першої інстанції докази не містять даних про причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 , тобто, кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 КК України, бо сторона обвинувачення не довела його винуватість поза розумним сумнівом, а всі сумніви стосовно доведеності винуватості судом повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

При цьому зазначав, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просив закрити кримінальне провадження щодо обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України за відсутності складу кримінального правопорушення.

Уважав, що стороною обвинувачення не надано належних доказів його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Звертав увагу на те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посилався й на те, що на досудовому розслідуванні було грубо порушено його людську честь та гідність, особисту недоторканість та втручання у його особисте життя, зокрема у ІТТ в місті Шепетівка.

Указував, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Таким чином, на його думку, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційних скарг; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, наведених вище вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону; таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за зазначених у вироку першої інстанції обставин відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими доказами.

Також не заслуговують на увагу посилання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про недопустимість доказів, зібраних стороною обвинувачення.

Зокрема, в процесі судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину не визнав.

Незважаючи на такі показання обвинуваченого, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджена показаннями потерпілої та свідків.

Потерпіла ОСОБА_8 у суді першої інстанції ствердила, що 24 грудня 2022 року близько 19 год 00 хв побачила, що в дверях її будинку стоять троє хлопців. На її запитання, хто вони такі, хлопці відповідали, що з поліції, на що вона заперечила, оскільки вже був пізній час і поліція по будинках не ходить.

Тоді один з хлопців, яким виявився ОСОБА_7 , завдав їй удар кулаком в голову, від чого вона впала на підлогу. Далі ОСОБА_7 заламав їй руки назад, вона почала кричати, після чого схопив її за горло і почав душити, щоб вона не кричала. Потім він поволік її в кімнату, посадив на ліжко і сам сів поряд із нею та почав завдавати удари в груди, під ребра та чавити за горло.

Потім хтось із інших двох приніс ОСОБА_7 ножа, після чого останній став колоти цим ножем її в груди. ОСОБА_7 вимагав у неї, щоб вона віддала їм долари, на що вона відповідала, що таких грошей не має. Проте, ОСОБА_7 продовжував вимагати віддати гроші, які в неї є, а якщо немає грошей, то - золото. Інші двоє в інших кімнатах шукали гроші.

Удари їй завдавав тільки ОСОБА_7 . Також ОСОБА_7 зв`язав їй руки позаду. Далі вони все ж знайшли гроші, які почали ділити, перебуваючи з нею в одній кімнаті.

Після цього вони покинули її на підлозі біля ліжка зв`язану та пішли з будинку, залишили двері відкритими. Звільнити зв`язані руки їй вдалось під ранок. Вона одразу пішла до старости села ОСОБА_11 , розповіла про все, що з нею сталось, та попросила викликати поліцію, оскільки вони викрали її мобільний телефон.

Також засвідчила, що з її будинку, окрім мобільного телефону, вкрали 130 000 грн, дві купюри по 100 євро та банківську картку. Також вони забрали платіжки на оплату комунальних послуг та два екземпляри ідентифікаційного коду. Ще ОСОБА_7 забрав гроші, які вона залишила в кишені пальто.

Потерпіла зауважила, що удари їй завдавав тільки ОСОБА_7 , він бив її під ребра, по грудях, по руках та ногах, приставляв ніж, скільки ударів він завдав - не пам`ятає, але знає, що їх було багато

Попередньо вона бачила ОСОБА_7 на похороні спільного родича в с. Головниця. Хоча того дня 24 грудня 2022 на ОСОБА_7 були шапка і шарф, які прикривали обличчя, вона впізнала його по голосу, по зросту та по очах. І хоч їй пізніше натягнули хустку на очі, деякий час до цього вона могла трохи бачити нападників, які, перебуваючи в темному будинку, світили телефонами. Також нападники з собою принесли лом, який потім кинули на ліжко, де вона сиділа.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 заподіяної матеріальної шкоди в сумі 47 560 грн та моральної шкоди в сумі в сумі 35 000 грн підтримала повністю, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.

Наведені потерпілою ОСОБА_8 обставини підтверджено:

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення, з якої випливає, що 25 грудня 2022 року прийнято усну заяву від ОСОБА_8 про факт розбійного нападу, а саме, що 24 грудня 2022 року близько 19 год 30 хв у будинку АДРЕСА_2 троє невстановлених осіб чоловічої статі вчинили розбійний напад відносно неї та заволоділи грошовими коштами близько 100 000 грн, мобільним телефоном «Nokia», чим завдали матеріальної шкоди;

-показаннями свідка ОСОБА_11 в судовому засіданні суду першої інстанції про те, що зранку 25 грудня 2022 року до нього як до старости села прийшла односельчанка ОСОБА_8 , яка була побита, мала ушкодження на обличчі та на руках, на грудях були колоті рани і повідомила, що напередодні на неї було здійснено напад. Сказала, що до її будинку прийшли троє хлопців, зв`язали її, били, катували, забрали гроші - 130 000 грн. Він відразу викликав поліцейських.

Ці обставини відображено в рапорті про прийняття повідомлення по телефону, яке зареєстровано в ЄО за № 7398 від 25 грудня 2022 року як: розбій (ч.4 ст.187). У результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 25 грудня ц.р. о 11 год 58 хв до чергової частини відділення поліції № 1 Шепетівського РУП на робочий телефон надійшло повідомлення від: ОСОБА_11 , про те що 24 грудня 2022 року близько 19 год 30 хв у АДРЕСА_2 , троє невстановлених осіб, зламавши замок вхідних дверей, проникли до будинку гр. ОСОБА_8 та із застосуванням фізичної сили, а саме зав?язування хустиною рук та ніг, що є небезпечним для життя та здоров?я останньої, заволоділи грошовими коштами в сумі близько 100 000 грн, що належать ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 також засвідчив, що обвинуваченого ОСОБА_7 він ніколи не бачив та раніше не знав. Потерпіла при ньому не висловлювала жодних припущень, хто це може бути. Лише сказала, що один був високий, другий - нижчий, а третій ще нижчий за інших двох перебував в іншій кімнаті. Хлопці були в шапках та замотані шарфами. ОСОБА_8 розповіла, що її зв`язали, один бив та приставляв ножа, а третій з них шукав гроші в іншій кімнаті;

-показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні суду першої інстанції, яка повідомила, що вранці 25 грудня 2022 року до неї зателефонував староста села Хоровець та повідомив, що її хрещену ОСОБА_8 побили та обікрали, у зв`язку із чим староста просив її приїхати.

До будинку хрещеної вона зайшла вже після проведення всіх слідчих дій: усе було перевернуте, всі шафи вивернуті, речі розкидані. ОСОБА_8 була побита, вся в синцях, в дуже пригніченому моральному стані. Із розповідей ОСОБА_8 свідок припустила, що одним із нападників міг бути ОСОБА_7 , її троюрідний брат, який «любить такі справи». Одного разу на похороні родича ОСОБА_7 міг почути, як ОСОБА_8 розповідає, що назбирала гроші. Взагалі ОСОБА_8 їй не розповідала, скільки грошей має, та де їх зберігає;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що впізнає обвинуваченого ОСОБА_7 , на якого (на якого вказала в судовому засіданні) та розповіла, що в с. Берездів, де вона проживає, 24 грудня 2022 року близько 17-18 год вона почула, що в її ворота хтось стукає. Вийшовши на вулицю вона побачила чотирьох хлопців, які світили ліхтариком на подвір`я. Автомобіль, на якому приїхали хлопці, був моделі «Універсал» сірого кольору. Хлопці повідомили, що у них застрягла машина та попросили допомоги. ОСОБА_13 зателефонувала сусіду ОСОБА_14 та попросила його, щоб той приїхав трактором та допоміг хлопцям дістати машину.

Поки вони очікували на ОСОБА_14 , вона розмовляла із ОСОБА_7 , який пожартував, чи не потрібен їй зять. Вона повідомила, що має двох доньок, ОСОБА_7 поцікавився, як звуть її старшу дочку. Пізніше приїхав ОСОБА_14 із сином та вони разом із хлопцями почали витягати машину, в той час вона повернулась до будинку. Цей процес зайняв орієнтовно 20 хвилин. Коли зрозуміла, що машину витягли, вона знову вийшла на вулицю. Тоді ОСОБА_7 сказав, що вже знайшов її доньку у соцмережі «Фейсбук» та попросив, щоб її донька додала його в друзі.

У розмові хлопці згадували, що їдуть у с. Хоровець за навігатором, у зв`язку із чим вона зрозуміла, що хлопці не місцеві, бо та дорога, якою вони прямували, дуже погана і місцеві нею не їздять.

Наступного дня зранку вона дізналась, що ОСОБА_7 розпочав спілкування з її старшою донькою через соціальні мережі, а вже ближче до обіду дільничний зателефонував її молодшій доньці, яка працює в сільській раді, з метою отримання доступу до камер відеоспостереження. Після цього молодша дочка припустила, що цей хлопець, з яким почала спілкуватись її сестра, може бути причетний до події в с. Хоровець.

Згідно протоколів пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 27 грудня 2022 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_13 , вбачається, що вона впізнала осіб, які 24 грудня 2022 року близько 17 год 10 хв звертались до неї з проханням про надання допомоги для буксирування автомобіля, який застряг у болоті в с. Берездів. - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 ;

- показаннями свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні суду першої інстанції, який зазначив, що ввечері 24 грудня 2022 року йому зателефонувала сусідка ОСОБА_13 , яка сказала, що поряд із її будинком застряг автомобіль і попросила приїхати та допомогти витягнути це авто. Після цього вони разом із сином ОСОБА_16 приїхали трактором до будинку ОСОБА_13 та витягнули той автомобіль марки «Вольксваген», моделі «Універсал», сірого кольору. Пригадав, що хлопці, яким він допомагав витягувати авто, їдуть у с. Хоровець.

Також із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 грудня 2022 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_16 , вбачається, що він впізнав особу, яка 24 грудня 2022 року близько 17 год 10 хв зверталась до нього з проханням про надання допомоги для буксирування автомобіля, який застряг у болоті в с. Берездів, - ОСОБА_15 ;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , яка пояснила, що 24 грудня 2022 року ввечері, близько 08 год, їй зателефонувала мама ОСОБА_13 . Розповіла, що того дня біля її будинку застрягла машина, за допомогою звернулись хлопці, одним із яких був ОСОБА_7 (на нього свідок вказала та зауважила, що впізнала по фотографії із соціальної мережі).

Мама розказала, що ОСОБА_7 нею цікавився та буде додаватися в друзі у «Фейсбуці».

Наступного ранку вони розпочали з ОСОБА_7 спілкування по переписці. В діалозі ОСОБА_7 вказав номер мобільного телефону ( НОМЕР_1 ), на який просив зателефонувати.

Ближче до обіду її менша сестра сказала, що краще з ним не спілкуватися, оскільки на її думку він може бути причетний до події, яка сталася 24 грудня 2022 року в с. Хоровець. Більше вона з ним не спілкувалась;

-показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що 24 грудня 2022 року близько 16 год до нього зателефонував знайомий ОСОБА_7 та попросив завезти його з двома його знайомими в с. Хоровець, на що він погодився.

Біля 17 год 30 хв він забрав ОСОБА_7 та інших двох хлопців з с. Головниці. Чому вони їдуть до с. Хоровець хлопці не пояснили, сказали, що їдуть до дівчат.

По дорозі в іншому селі автомобіль, яким вони їхали (Volkswagen Passat B3 ) загруз, тому їм довелось просити місцеву жительку про допомогу. Далі приїхав чоловік на тракторі, який допоміг їм витягти авто.

Далі вони продовжили їхати до с. Хоровець по карті. На околиці села вони зупинились біля річки. Тоді вже було темно, світла в селі не було, окрім того був туман. Хлопці кудись пішли, не повідомивши, куди саме, а він залишився чекати на них в машині. Хлопців не було близько 40 хв, можливо, трошки більше. Коли вони повернулись, жодних розмов не було, вони спокійно поїхали назад. В той час, як вони сідали в авто, у них в руках нічого не було. За цю поїздку йому заплатили 1 400 грн.

ОСОБА_15 в судовому засіданні підтримав ті пояснення, які надав під час слідчого експерименту.

Окрім указаних доказів, місцевий суд на підтвердження винуватості ОСОБА_7 обґрунтовано послався й на інші докази.

Згідно протоколу огляду місця події від 25 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що за результатами огляду з місця події було вилучено: 2 відбитки підошви взуття, 4 папілярних візерунки пальців рук, один відбиток долоні руки, дві скляні банки, дві хустини, один кухонний ніж, 16-ть змивів. До вказаного протоколу огляду додано також фототаблиці

З висновку експерта № СЕ-19/123-23/311-Д від 09 січня 2023 року за результатами судової дактилоскопічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0001376, вбачається, що вилучені під час огляду місця події чотири сліди папілярних візерунків пальців рук та один слід відтиску долоні руки придатні для ідентифікації особи та залишені особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно протоколу огляду місця події від 25 грудня 2022 року на АДРЕСА_3 на ґрунтовому покритті виявлено сліди протектора шини, а саме: у тому місці, де здійснював розворот та загруз автомобіль марки «Фольксваген», на який вказали місцеві жителі, та який витягували з багнюки. У ході огляду було вилучено за допомогою гіпсу протектор шини.

Відповідно до висновку експерта № 194 за результатами судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 виявлено такі тілесні ушкодження: синець правої тім?яної ділянки голови, синець підочної ділянки обличчя зліва, синець ділянки лобу зліва, синець в ділянці носу, крововилив під слизову оболонку верхньої губи, осаднення слизової оболонки нижньої губи, синець задньої поверхні грудної клітки зліва, колота рана передньої поверхні грудної клітки зліва, колота рана передньої поверхні грудної клітки справа, два садна задньої поверхні лівого передпліччя, два садна задньої поверхні правого передпліччя, синець зовнішньої поверхні лівого стегна, синець зовнішньої поверхні правого стегна, синець зовнішньої поверхні лівої гомілки.

Колоті рани передньої поверхні грудної клітки спричинені дворазовою травмуючою дією гострого кінця твердої травмуючої поверхні з прикладанням до переду грудної клітки справа та зліва в напрямку спереду назад, на що вказує поверхневий характер ран з рівними краями гострокутими кінцями, наявність синця з просвітленням навколо рани, наявність лінійної насічки біля кінці рани.

Інші тілесні ушкодження спричинені травматичною дією предметів, могли виникнути як від дії твердої, так і м?якої травмуючої поверхні. Диференційних судово-медичних ознак травмуючого знаряддя немає, так як їх індивідуальні особливості в тілесних ушкодженнях не відобразилися.

Синці, садна та крововиливи під слизову оболонку ділянки обличчя, голови, синець задньої поверхні грудної клітки зліва, синці зовнішньої поверхні правої та лівої ноги спричинені локальною травмуючою дією, могли виникнути як в результаті ударної її, так і внаслідок здавлювання обмеженою травмуючою поверхнею.

Осаднення задньої поверхні правого та лівого передпліччя за локалізацією та властивостями можуть відповідати механізму виникнення в наслідок тертя, здавлювання, могли виникнути внаслідок фіксації, зв`язування рук.

Кожне з виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 відноситься до категорії ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження спричинені щонайменше в результаті одинадцяти разової травмуюючої дії.

Морфологічні особливості та характер виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень вказують на те, що вони могли виникнути в термін, вказаний в обставинах справи, а саме: 24 грудня 2022 року.

Властивості та локалізація наявних в ОСОБА_8 ушкоджень на тілі за механізмом виникнення можуть відповідати обставинам травмування, вказаних потерпілою під час допиту 25 грудня 2022 року.

Згідно довідки, виданої АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_8 , ОСОБА_8 є власником картки № НОМЕР_2 до карткового рахунку № НОМЕР_3 , відкритого у відділенні АТ «Ощадбанк».

На підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року, 02 січня 2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає та зареєстрований ОСОБА_7 , в результаті якого виявлено та вилучено: трапчані кросівки із зносом, грошові кошти в сумі 400 грн, номіналом по 200 грн, банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 з наявним надписом « ОСОБА_18 », трапчані рукавиці чорного кольору, мобільний телефон марки «Nomi» з IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Хіаomi» з IMEI НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з сім-картками № НОМЕР_9 , НОМЕР_1 .

У цьому кримінальному провадженні як обвинувачений був допитаний ОСОБА_10 , матеріали відносно якого ухвалою суду від 06 жовтня 2022 року було виділено в окреме провадження. 24 жовтня 2023 року щодо нього ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили.

Обвинувачений ОСОБА_10 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину та підтвердив усі обставини за участю ОСОБА_7 , викладені в обвинувальному акті.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04 січня 2023 року, за участі ОСОБА_10 та відповідним оптичним диском зафіксовано пояснення ОСОБА_10 про події, які мали місце 24 грудня 2022 року, в тому числі в с. Хоровець Шепетівського району Хмельницької області, а також відтворення цих подій.

На підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року, 02 січня 2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , де фактично проживає ОСОБА_10 , в результаті якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung», із пошкодженим склом чорного кольору, мобільний телефон марки «Samsung», три квитанції за розрахунок електро- та газопостачання на ім?я ОСОБА_8 та ідентифікаційний код платника податків на ім?я ОСОБА_8 , одну пару резинових чобіт, на які ухвалою слідчого судді від 04 січня 2023 року накладено арешт.

На підставі ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року, 02 січня 2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_5 , де фактично проживає ОСОБА_10 , в результаті якого виявлено та вилучено: пару чорних рукавичок, зимову куртку, мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору, флеш-носій марки HVAWEI, металеву фомку, на які ухвалою слідчого судді від 04 січня 2023 року накладено арешт.

Окрім того, у цьому кримінальному провадженні як обвинувачений був допитаний ОСОБА_9 , матеріали відносно якого ухвалою суду від 24 листопада 2022 року було виділено в окреме провадження, а 04 грудня 2023 року стосовно нього ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили.

Так, ОСОБА_9 повідомив, що 24 грудня 2022 року йому зателефонував знайомий ОСОБА_7 та запропонував приїхати в с. Головниці, на що він погодився.

Він разом із ОСОБА_10 приїхали в с. Головниці, де зустрілись із ОСОБА_7 та його знайомим ОСОБА_19 , який повинен був їх завезти в с. Хоровець. ОСОБА_7 пояснив їм із ОСОБА_10 , куди вони їдуть і для чого:сказав, що в тому місці є гроші.

Водій ОСОБА_19 не знав, з якою метою вони всі їдуть в с. Хоровець. По дорозі в с. Хоровець автомобіль застряг в болоті в іншому селі, тому вони були змушені шукати когось для допомоги. Одна місцева жителька зателефонувала до знайомого, який мав трактор. В подальшому цей чоловік приїхав на тракторі та допоміг витягнути автомобіль і вони поїхали в с. Хоровець.

Дорогу показував ОСОБА_7 . Вони зупинилися на околиці села, біля річки. Водій залишився в автомобілі, а вони втрьох пішли до будинку, до якого їх вів ОСОБА_7 . На територію подвір`я потерпілої вони проникли через паркан. Підійшовши до будинку, з допомогою фомки, яку мали при собі, оскільки їхали з нею з роботи, почали ламати вхідні двері та зайшли до хати.

Потерпіла стояла в коридорі, її посадили на диван, а він почав її зв`язувати та взяв ножа, щоб розрізати хустину, потім відкинув його десь в сторону. Він та ОСОБА_10 шукали по будинку гроші, ОСОБА_7 сидів на ліжку поряд із потерпілою. Очі потерпілій не зав`язували, можливо, їй на очі насунулась хустина. Потерпіла сама показала та віддала їм банку, в якій були гроші, скільки саме було не пам`ятає. Чи завдавав ОСОБА_7 потерпілій удари - не бачив, оскільки шукав гроші в іншій кімнаті.

Вони розділили гроші і повернулися до авто. на якому приїхали. Водію вони нічого не говорили. Потім роз`їхалися в різні сторони.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04 січня 2023 року, за участю ОСОБА_9 та відповідним оптичним диском зафіксовано пояснення ОСОБА_9 про події, які мали місце 24 грудня 2022 року, зокрема, в с. Хоровець Шепетівського району Хмельницької області, а також відтворення цих подій.

Згідно ухвали слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 грудня 2022 року, 02 січня 2023 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_6 , де фактично проживає ОСОБА_9 , в результаті якого було виявлено та вилучено: рюкзак марки «Adidas, картку «Ощадбанк» НОМЕР_2 , картку «Монобанк» НОМЕР_10 , мобільний телефон марки «Редмі 9С» з IMEI № НОМЕР_11 , НОМЕР_12 та сім-картками з номерами № НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , трапчані перчатки, тримач сім-картки з номером НОМЕР_15 , трапчані перчатки, флеш-носій в корпусі білого кольору, на які ухвалою слідчого судді від 04 січня 2023 року накладено арешт.

02 січня 2023 року було проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_16 , білого кольору, 1990 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_20 , санкціонований ухвалою слідчого судді від 29 грудня 2022 року. На вказаний автомобіль, а також на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_17 було накладено арешт згідно ухвали слідчого судді від 03 січня 2023 року.

За даними протоколу огляду місця події від 06 січня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_2 , було відібрано зскріб із вхідних дерев`яних дверей будинку.

Згідно протоколу огляду від 04 січня 2023 року, об`єктом огляду був мобільний телефон марки «Nokia», моделі «1280», на якому наявний ІМЕІ НОМЕР_18 , синього кольору, та який має мотузку, тобто шнурок, який прив`язаний до нього. Зазначений телефон постановою слідчого від 04 січня 2023 року було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001376 від 25 грудня 2022 року.

Відповідно до висновку експерта від 12 січня 2023 року № СЕ-19/123-22/318-ТВ, за результатами судової товарознавчої експертизи, ринкова вартість вказаного вище мобільного телефону марки «Nokia», моделі «1280», на якому наявний ІМЕІ НОМЕР_18 , станом на 24 грудня 2022 року могла становити 316,67 грн.

Ринкова вартість сім-картки оператора «Київстар» становить 25 грн, про що свідчить відповідна довідка.

Крім цього, судом першої інстанції досліджено й інші матеріали кримінального провадження, якими стверджується причетність ОСОБА_7 до вчинення ним інкримінованого йому злочину.

Згідно протоколу від 03 березня 2023 року про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - проведення аудіо-, відео- контролю особи ОСОБА_9 (приміщення ІТТ АДРЕСА_7 ), № 1631т/121/14-2023, здійснених на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького апеляційного суду від 27 грудня 2022 року, починаючи з 02 січня 2023 року, ОСОБА_9 повідомив інформацію та обставини, які відповідають фактичним обставинам вчинення ними ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ) інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину), зокрема, повідомлено про дату вчинення злочину, спосіб проникнення до будинку, сума викрадених коштів, відомості про потерпілу особу.

Згідно протоколу від 03 березня 2023 року про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - проведення аудіо-, відео- контролю особи ОСОБА_7 (приміщення ІТТ АДРЕСА_7 ), № 1630т/121/14-2023, здійснених на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького апеляційного суду від 02 січня 2023 року, починаючи з 02 січня 2023 року, ОСОБА_7 повідомив інформацію та обставини, які відповідають фактичним обставинам вчинення ними ( ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 ) інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину), зокрема повідомлено про дату вчинення злочину, спосіб проникнення до будинку, сума викрадених коштів, відомості про потерпілу особу.

Усі наведені вище докази отримані в порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг про необґрунтованість кримінального провадження та визнання винним обвинуваченого ОСОБА_7 .

Жодних належних та допустимих фактів, які б викликали сумніви у об`активності вищевказаних доказів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисниками не надано.

Щодо тверджень ОСОБА_7 про грубе порушення його прав та свобод під час проведення обшуку в його помешканні та визнання недопустимим доказом банківської картки, яка була вилучена в результаті обшуку, апеляційний суд уважає за необхідне зазначити таке

Ухвала про надання дозволу на проведення обшуку від 29 грудня 2022 року, згідно якої 02 січня 2023 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає та зареєстрований ОСОБА_7 , набрала законної у встановленому законом порядку, є чинною та належним чином виконаною. Під час проведення обшуку за вказаною адресою, що зафіксовано відповідним протоколом, особами, присутніми під час обшуку, не було висловлено будь-яких зауважень та заперечень стосовно проведеного обшуку та вилучених предметів.

Частина 1 ст.87 КПК України передбачає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Вирішуючи питання про застосування правил ст.87 КПК України до наданих сторонами доказів, слід виходити з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті.

Для визнання доказу недопустимим відповідно до ч.2 або ч.3 ст.87 КПК України, необхідно зазначити, який саме пункт цих положень став підставою для такого рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі №756/10060/17 (провадження №13-3кс22) вказує, що в основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання у них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права. Імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст.3 Конвенції, ч.1 ст.28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п.«с» ч.3 ст.6 Конвенції, ст.59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п.«d» ч.3 ст.6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст.8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч.1 ст.63 Конституції України) (абзац 8 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року). Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України (абзац 9 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року). З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення, отриманих у їх результаті, відомостей, повинен з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання (абзац 10 розділу «мотиви щодо застосування норми права» постанови ВП ВС від 31 серпня 2022 року). Крім того, процедура отримання доказів у кримінальному провадженні, яка регламентована процесуальним законом, покликана забезпечити й достовірність відомостей, на основі яких приймається рішення у кримінальному провадженні. При цьому, порушення порядку проведення процесуальної дії потребують оцінки можливого впливу на достовірність одержаних відомостей. Тобто, під час оцінки джерела доказів з точки зору його допустимості необхідно також переконатися, чи позначилися або могли позначитись процесуальні порушення, якщо вони були допущені, на достовірності та повноті відомостей, які містить дане джерело.

Негласні слідчі (розшукові) дії у даному кримінальному провадженні були проведенні в межах КПК України та на підставі відповідних ухвал слідчого судді, які були винесені у встановленому законом порядку, тому суд не має підстав вважати, що вказаними заходами, застосованими з метою виконання завдань кримінального провадження, було порушено права та свободи обвинуваченого.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 кримінального правопорушення, які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

У провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу застосування відносно обвинуваченого заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б істотними, впливали на доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченого чи визначення виду та строку покарання, перешкоджали ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тягли за собою скасування вироку, не допущено.

У цьому кримінальному провадженні встановлено достатньо належних, об`єктивних та допустимих доказів, які дали можливість встановити істину, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, кваліфікація його дій, з якою погодився суд першої інстанції, містить виклад фактичних обставин, серед яких, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто, при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст.374 КПК України.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд першої інстанції дав належну правову оцінку доказам і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Колегія суддів уважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.

Зокрема, судом взято до уваги те, що злочин, передбачений ч.4 ст.187 КК України, є особливо тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України.

Судом першої інстанції враховано відомості про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотив, цілі, спосіб обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимим.

Зокрема, ОСОБА_7 має незняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, згідно вироку Корецького районного суду Рівненської області від 19 травня 2017 року, яким останньому було призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, 15 липня 2020 року ОСОБА_7 звільнений у зв`язку із повним відбуттям покарання.

Востаннє ОСОБА_7 засуджений 09 серпня 2022 року Корецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, тобто, він учинив нове кримінальне правопорушення (злочин) в період іспитового строку.

Указані обставини вкрай негативно характеризують обвинуваченого, як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, яка не бажає ставати на шлях виправлення та продовжує вчиняти нові злочини.

Ураховано також особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, є раніше неодноразово судимим, на обліку у лікарів нарколога, невропатолога та психіатра не перебуває, вину не визнає та у вчиненому не розкаюється, а також узято до уваги думку потерпілої про призначення суворого покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відтак, виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, а тому ОСОБА_7 обґрунтовано призначено покарання в межах санкції ч.4 ст.187 КК України із застосуванням положень ст.71 КК України у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, апеляційний суд приходить до висновку обґрунтованість та законність призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Визначаючи вид та міру покарання, суд, окрім наведених вище обставин, також урахував характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки.

Відтак, призначене обвинуваченому покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та підстав визнати його надмірно суворим чи м`яким колегія суддів апеляційного суду не знаходить.

Покарання призначено місцевим судом з дотриманням вимог закону, воно відповідає принципам справедливості, необхідності й достатності.

Також колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст.69 КК України до обвинуваченого ОСОБА_7 з подальшим звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.75 КК України.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд, розв`язуючи цивільний позов, повною мірою з`ясував обставини, що мають значення для його вирішення та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

При визначенні розмірів спричиненої шкоди суд апеляційної інстанції перевірив суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду (обвинуваченого), та їх наслідки.

Виходячи з положень ст.129 КПК України, ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом на підставі фактичних обставин справи з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Тобто, вирішення даного питання законодавцем віднесено до дискреційних повноважень суду (судового розсуду).

З огляду на наведене колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначена сума відшкодувань відповідає вимогам Закону, а тому рішення суду з цього приводу слід залишити без змін.

Указані доводи щодо відшкодування були предметом ретельного розгляду в суді першої інстанції і на них було дано вичерпні, вмотивовані відповіді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення немає.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що вирок ухвалений відповідно до вимог ст.ст.373, 374 КПК України.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 424, 426 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2