01.07.2024 Справа № 756/7796/24
Справа № 756/7796/24
Провадження №1-кс/756/1604/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власників майна - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003227 від 21.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , звернулася до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2023 на майно, вилучене 10.11.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 14 Pro», чорного кольору, ноутбук HP «Smart Air», серійний номер НОМЕР_1 ; договір купівлі-продажу квартири від 28.08.2023; дві квитанції та витяг з реєстру нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_2 ; мобільний телефон «Sigma», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_2 ; мобільний телефон «ZTE», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_3 ; дві пари ключів.

В обґрунтування вимог клопотання заявник зазначила, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 03.11.2023 клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про дозвіл на обшук за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003227 від 21.05.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України, задоволено частково та надано дозвіл слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні № 0003227 від 21.05.2020 на проведення обшуку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання речей, які зберегли на собі сліди вчинення злочину, знаряддя вчинення злочину, а саме: документів відносно квартир за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; ключів від квартир за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; чорнових записів, блокнотів, щоденників, особистих записників, в яких можуть міститися відомості про готування до злочину, співучасників злочину, зв`язок між ними, відомості про предмет злочину, та про суми прибутку, отриманого внаслідок вчинення злочину, які мають значення для досудового розслідування, і самі по собі та у сукупності з іншими доказами можуть бути використані під час судового розгляду.

При цьому, у вказаній ухвалі чітко визначені предмети, на вилучення яких надано дозвіл слідчим суддею.

10.11.2023 слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , а також у транспортному засобі Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , під час якого були вилучені речі, дозвіл на вилучення яких не надавався слідчим суддею, а саме: мобільний телефон «Iphone 14 Pro», чорного кольору; довіреність на користування та розпорядження транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 ; розписки про отримання суми коштів у кількості 11 штук; договір позики № 18082021/2; ноутбук HP «Smart Air», серійний номер НОМЕР_1 ; 2 печатки та фарба для відтиску; договір купівлі-продажу квартири від 28.08.2023; дві квитанції та витяг з реєстру нерухомості майна на квартиру АДРЕСА_2 ; мобільний телефон «Sigma», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_2 ; мобільний телефон «ZTE», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_3 ; дві пари ключів.

Оскільки у кримінальному провадженні № 0003227 від 21.05.2020 нікому про підозру не повідомлено, тому, на думку заявника, накладення арешту на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є незаконним та порушує права останніх як власників вилученого майна. Крім того, останні в ході обшуку надали паролі від телефонів та наполягали на копіювання інформації з них, проте вказане майно у порушення норм КПК України було вилучене.

Вилучені речі не відповідають критеріям речових доказів, передбаченим ст. 98 КПК України, сам по собі ноутбук та телефони не мають значення речових доказів, а лише є носіями інформації, що міститься у них. При цьому, маючи у своєму володінні протягом достатнього часу вилучене під час обшуку майно, сторона обвинувачення не скористалась можливістю скопіювати таку інформацію.

Таким чином, потреби досудового розслідування не виправдовують подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим арешт тимчасово вилученого майна, накладений ухвалою слідчого судді від 22.11.2023, підлягає скасуванню.

Заявник у судовому засіданні підтримала вказане клопотання та просила задовольнити. Зазначила, що майно повинно бути повернуто його власникам, оскільки вони не є підозрюваними у кримінальному провадженні, при цьому сторона обвинувачення мала достатньо часу для копіювання усіх необхідних даних та не довела, що у кримінальному провадженні призначено будь-які експертизи, які потребують дослідження вилучених предметів, тож у подальшому арешті вилученого майна відпала потреба.

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, не заперечував проти скасування арешту мобільного телефону «Iphone 14 Pro», чорного кольору, мобільного телефону «ZTE», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_3 та мобільного телефону «Sigma», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_2 . В іншій частині клопотання просив відмовити, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому існує нагальна потреба у такому арешті з метою збереження речових доказів.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного.

Слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003227 від 21.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2023 в рамках кримінального провадження № 0003227 від 21.05.2020 з метою збереження речових доказів накладено арешт на майно, вилучене 10.11.2023 у період часу з 07:05 год. по 08:38 год. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва № 756/14485/23 від 03.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 14 Pro» чорного кольору; ноутбук марки «HP» чорного кольору, серійний номер НОМЕР_6 , шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном, а також на майно, вилучене 10.11.2023 у період часу з 08:46 год. по 09:40 год. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва № 756/14486/23 від 03.11.2023 за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: копію договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 від 28.08.2023 між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на 2 арк.; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно квартири АДРЕСА_2 на 1 арк.; мобільний телефон «ZTE» темно-синього кольору IMEI НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Sigma» темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_2 ; дві зв`язки ключів, 1 магнітний ключ; дві печатки (штампи) Шевченківського РВ ГУ ДМС України в м. Дніпро, де вказані графи реєстрації місця проживання та зняття, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном, та автомобіль марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_7 , чорного кольору, 2017 року випуску, номер кузову НОМЕР_5 , шляхом заборони розпоряджання та відчуження будь-кому і будь-яким чином зазначеним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

У відповідності до ч.ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Тобто, чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, з вказаної норми закону вбачаються дві підстави для скасування вже накладеного арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування, а саме: якщо відпала потреба в застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження або арешт було накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначила, що однією з підстав для скасування арешту майна є те, що арешт було накладено необгрунтовано.

Однак, слідчий суддя зауважує, що перегляд ухвали слідчого судді з підстав недотримання норм матеріального чи процесуального права при її постановленні, згідно Глави 31 КПК України, є виключно повноваженнями суду апеляційної інстанції, проте аж ніяк не суду першої інстанції.

Так, ухвала слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2023 переглядалася апеляційним судом та ухвалою Київського апеляційного суду від 10.01.2024 була залишена без змін.

Нових доказів того, що арешт було накладено необґрунтовано, враховуючи обставини кримінального провадження та досліджені судом письмові матеріали, слідчому судді не надано.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Існуюча практика Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання щодо подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі щодо позбавлення та обмеження права власності упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження із спливом певного часу зменшуються, тому орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявності ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави подальшого втручання у права та свободи.

Відповідно до ст. 16 КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканість права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).

Відповідно до п.п.4, 5 ст.132 КПК України слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, беручи до уваги позицію прокурора, який не заперечував проти скасування арешту на мобільний телефон «Iphone 14 Pro», чорного кольору, мобільний телефон «ZTE», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Sigma», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_2 , слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, які б виправдовували подальше втручання держави у право особи на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту конкретної особи, у зв`язку з чим вважає за необхідне частково задовольнити клопотання в частині скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2023 на майно, вилучене 10.11.2023 у період часу з 07:05 год. по 08:38 год. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва № 756/14485/23 від 03.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 14 Pro», чорного кольору, а також на майно, вилучене 10.11.2023 у період часу з 08:46 год. по 09:40 год. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва № 756/14486/23 від 03.11.2023 за адресою: АДРЕСА_5 , а саме: мобільний телефон «ZTE», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Sigma», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_2 .

В іншій частині клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ухвалою слідчого судді від 22.11.2023 на квитанції арешт не накладався та їх повернуто власнику. Клопотання в частині скасування арешту ноутбуку HP «Smart Air», серійний номер НОМЕР_1 , також не підлягає задоволенню, оскільки, як убачається зі змісту ухвали слідчого судді від 22.11.2023, арешт накладено на ноутбук марки «HP» чорного кольору, серійний номер 5CD119LOW9, тобто серійні номери ноутбуків в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на майно та у даному клопотанні про його скасування не збігаються.

Клопотання в частині скасування арешту, накладеного на договір купівлі-продажу квартири від 28.08.2023 та витяг з реєстру нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_2 ; задоволенню не підлягає, оскільки матеріалами клопотання не доведено, що у застосуванні такого арешту відпала потреба, з огляду на мету накладення арешту та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, по якому триває досудове розслідування.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003227 від 21.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 365-2 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2023 на майно, вилучене 10.11.2023 у період часу з 07:05 год. по 08:38 год. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва № 756/14485/23 від 03.11.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-мобільний телефон «Iphone 14 Pro», чорного кольору,

а також на майно, вилучене 10.11.2023 у період часу з 08:46 год. по 09:40 год. в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва № 756/14486/23 від 03.11.2023 за адресою: АДРЕСА_5 , а саме:

- мобільний телефон «ZTE», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон «Sigma», темно-синього кольору, IMEI НОМЕР_2 .

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 01.07.2024 о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1