Справа № 308/5377/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/243/24, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2024 року у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовлено.

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 23 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом визначено до двох місяців, а саме до 24 травня 2024 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; - не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду. - здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків становить два місяці й визначено до 24 травня 2024 року включно.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000168.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчий суддя зазначив, що сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Також слідчий суддя врахував, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному, зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду знайшов своє підтвердження, так як ОСОБА_6 проживає у прикордонному районі, підозрюється у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, а відтак будучи обізнаним у можливих способах перетину державного кордону, зокрема поза межами пунктів пропуску, може покинути територію України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду за кордоном.

Означений ризик також посилюється з огляду на тяжкість злочину, у якому особа підозрюється, а саме те, що санкція статті ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Разом з тим, слідчий суддя врахував обставини, окрім вищевказаних, що характеризують підозрюваного, а саме те, що останній раніше не судимий, одружений.

При цьому слідчий суддя зазначив, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, оскільки вищевказані ризики, на думку суду, можливо попередити, поклавши на підозрюваного дотримання ряду процесуальних обов`язків.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені пунктом 1, 2 частини 1 статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту відмовив.

За таких обставин, слідчий суддя застосував більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме заборонивши підозрюваному ОСОБА_6 залишати місце свого фактичного проживання без дозволу слідчого або прокурора у нічний період доби.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя при постановлені оскаржуваної ухвали прийняв рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не вірно застосував норми кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим рішення слідчого судді є незаконним та підлягає скасуванню. Також прокурор зазначив, що мотивувальна частина апеляційної скарги буде додана пізніше, після отримання повного тексту вказаної ухвали. Просить суд, ухвалу слідчого судді скасувати, задовольнити клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на строк 60 днів.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисника адвоката ОСОБА_7 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги, що: вказані особи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день не подавали.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, доводи апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею дотримані.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що 25.03.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому з корисливих мотивів.

Також під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000168, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24 лютого 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР від 24.02.2024.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки прокурором не обґрунтовано неможливість застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, так як вищевказані ризики, на думку суду, можливо попередити, поклавши на підозрюваного дотримання ряду процесуальних обов`язків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до об`єктивного висновку, що слідчим, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовив.

Апеляційний суд зауважує, що одна лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може вважатись виключною підставою для попереднього його ув`язнення.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_6 (раніше не судимий, одружений, працюючий, є діючим військовослужбовцем), слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого фактичного проживання без дозволу слідчого або прокурора у нічний період доби.Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на підозрюваного ОСОБА_6 й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання ним процесуальних дій, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт у нічний період добицілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Як зазначено у рішенні № 7064/05 від 01.06.2006 «Мамедова проти Росії» - «потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Доводи прокурора стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2024 року, якою у задоволенні клопотання відмовлено та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, а саме до 24 травня 2024 року включно, залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді