Справа № 643/439/21
Провадження № 1-кп/643/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні , внесеному до ЄРДР за № 0000601 від 04.02.2019 року, який надійшов з прокуратури Харківської області відносно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Харкова, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця російської федерації, республіка комі, громадянина України, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,фактично проживає: АДРЕСА_3

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 02.02.2019 року у період часу приблизно з 11.00 по 12.00 маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинене групою осіб , спільно з ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 , матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження та іншими невстановленими слідством особами у кількості приблизно 10-15 чоловік, перебуваючи в приміщенні аптеки №3 ТОВ «ДОБРО ДІЙ АВД», розташованої за адресою: м. Харків , Салтівське шосе, б. 145, вчинили хуліганські дії, які виразились в умисному пошкодженні майна аптеки №3 «ТОВ ДОБРО ДІЙ АВД» на загальну суму 7085,45 грн., що супроводжувалось нецензурною лайкою та призвели до припинення нормальної діяльності вказаної аптеки.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України ,тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Прокурор , обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 342 КК України у зв`язку зі закінченням строку давності та закрити кримінальне провадження у вказаній частині.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження .

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Розглядаючи зазначене клопотання, суд виходить із положень КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п. 1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно санкції ч. 2ст.296 КК України, Хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства , що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб - караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

З урахуванням положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, віднесено до кримінального правопорушення, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 4 років, а отже законодавством встановлено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності 5 років.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000601 від 04.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 296 КК України

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.49КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положеннями ч. 1 ст.44КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили, минули встановлені законом строки, обчислення яких зупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду, та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового кримінального правопорушення.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а саме за ч. 2 ст. 296 КК України вчинене 02.02.2019 та з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 років.

Згідно матеріалів кримінального провадження та пояснень прокурора в даному випадку відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від органу досудового розслідування чи суду не ухилялися, нового кримінального правопорушення не вчиняли.

Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суть пред`явленого обвинувачення зрозуміли, вони розуміють свої права, визначені ч.ч. 2-3 ст.285 КПК України та підставу звільнення від кримінальної відповідальності. Судом роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності за статтею 49КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє їх від цивільно-правової відповідальності.

Вказане також узгоджується і з позицією Верховного Суду, який у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Судом також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміють наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажають бути звільненими від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 5 роки, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю в зв`язку із закінченням строку давності, встановленого ст. 49 КК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та обвинувачених про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ст.49 КК України зі звільненням їх від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 296 КК України.

Згідно із ч. 1 ст.126КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Згідно з ч. 2 ст.124КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до положень ст.122КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом, у тому числі статтею 124КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Отже, чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Крім того, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 12.09.2022 року (справа № 203/241/17) сформулювала висновок згідно з яким в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо них підлягає закриттю, при цьому ініціатором проведення експертизи був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124КПК України витрати на проведення експертизи підлягають віднесенню на рахунок держави.

Питання речових доказів, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 126, 284, 370-372, 395 КПК України, ст.ст. 12, 49, 296 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора та обвинувачених про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000601 від 04.02.2019 року відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення Харківським НДЕКЦ МВС України судової товарознавчої експертизи № 6/1785СЕ-20 від 26.08.2020 року в розмірів 1634,50 грн. , судової товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса № 63849 від 21.08.2020 року в розмірі 3922,56 грн.- компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена в Харківському апеляційному суді через Московський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1