ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2024 року у кримінальному провадженні №0000050,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2024 року задоволено клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором та відносно підозрюваного за ч.5 ст.190 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 липня 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначений розмір застави 1 500 000 грн. та встановлені обов`язки, передбачені ст.194 КПК України у разі її внесення.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу із проханням ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисту поруку або у вигляді домашнього арешту, або зменшити суму застави до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн.

Посилається на те, що під час розгляду справи слідчим суддею сторона захисту не мала можливості через відсутність достатнього часу подати докази про стан здоров`я підозрюваного,його сімейний та матеріальний стан, місце роботи, характеристики.

Провадження №11-сс/822/159/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі вказує,що ОСОБА_7 є особою похилого віку,має ряд захворювань,що підтверджується медичними документами.

Підозрюваний одружений,має дітей та онуків,що вказує на міцні соціальні зв`язки.

Також ОСОБА_7 офіційно працевлаштуваний,є директором фермерського господарства.Вважає,що тримання підозрюваного під вартою може призупинити діяльність цього господарства.

ОСОБА_7 не вчиняв раніше жодних кримінальних правопорушень, не був судимий, ніколи не мав статусу підозрюваного.

Твердить, що слідчий суддя, визначаючи розмір застави, безпідставно вийшов за її межі, без належного врахування майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_7 , який не в змозі внести кошти у такому розмірі, так як останньому не виплачувались дивіденди з чистого прибутку фірми, а основний дохід ОСОБА_7 за 2024 рік становив 22 тис. грн./міс.

Посилається на те, що ОСОБА_7 та члени його сім`ї не є працівниками, засновниками чи кінцевими бенефіціарними власниками фірм, з яких виводилися кошти, тому ніякого відношення до українських компаній, які фігурують у висунутій підозрі, не має.

За викладених обставин вважає підозру необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати провадженню іншими чином.

Із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що 15.01.2024 року до ЄРДР внесено відомості №0000050 за ч.5 ст.190 КК України.

21.05.2024 року повідомлено ОСОБА_7 про підозру за ч.5 ст.190 КК України.

Згідно підозри, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими органом досудового розслідування особами, у період дії воєнного стану, під приводом продажі сої заволоділи шляхом обману та зловживання довірою коштами румунського підприємства на загальну суму 240 320 доларів США,що еквівалентно 9 152 322 грн,тобто у особливо великих розмірах.

На спростування доводів захисника,обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 цього злочину підтверджується наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2024 (а.с. 8), протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,директора фірми,коштами якої,згідно підозри, заволоділи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановлені особи шахрайським способом(а.с. 16),протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ,представника румунської фірми та пред`явлення цьому свідку особи для впізнання за фотознімками,який упізнав ОСОБА_7 як особу,яку ОСОБА_12 представив ОСОБА_14 ,власником сої та спільно із останнім вели переговори щодо продажу сої(а.с.19-26),

листом Чернівецької митниці №7.2/7.2-28.4-02/8.5/998 від 31.01.2024 (а.с.57), протоколами тимчасових доступів до документів, що перебувають у володінні Чернівецької митниці та додатками до них (а.с. 59), протоколами тимчасових доступів до документів та інформації, що перебувають у володінні АТ АКБ «Львів» та додатками до них(а.с. 91), протоколами допиту свідків: ОСОБА_15 (а.с. 105), ОСОБА_16 (а.с. 108), ОСОБА_17 (а.с. 134), ОСОБА_18 (а.с. 125), ОСОБА_19 (а.с. 117), ОСОБА_20 (а.с. 120), ОСОБА_21 (а.с.128), ОСОБА_22 (а.с. 146), ОСОБА_23 (а.с. 131), ОСОБА_24 (а.с. 152), ОСОБА_25 (а.с. 155), ОСОБА_26 (а.с. 123), ОСОБА_27 (а.с. 144), ОСОБА_28 (а.с. 157), ОСОБА_29 (а.с. 140), ОСОБА_30 (а.с. 137), протоколами про результати проведення негласних слідчих (розшукових дій) (а.с. 171), тощо.

При цьому судова колегія враховує, що факти, які доводять підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального провадження.

Слідчий суддя зважив,що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна,а суворість покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику,що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду.

На користь такого висновку свідчить і те,що ОСОБА_7 за віком є особою,яка має реальну можливість в період дії воєнного стану безперешкодно залишити межі України з метою уникнення відповідальності.

Прокурор у клопотанні із посиланням на результати НСРД також вказував,що ОСОБА_9 та ОСОБА_31 обговорювали план штучного створення доказів їх невинуватості у даному кримінальному провадженні та вчинення дій,які би перешкоджали розслідуванню,у тому числі за допомогою версій,висунутих ОСОБА_7 (а.с.171-186),отже,перебуваючи на волі,підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.

Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показань. Належить врахувати,що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового розгляду,або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України,або якщо хід та результати допиту фіксувались за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

При цьому ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду.

Наведені обставини були достатніми для висновку,що більш м`які запобіжні заходи,у тому числі особиста порука,про що вказано у апеляційній скарзі та поданих апеляційному суду заявах потенційних поручителів, не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Дані про особу ОСОБА_7 , який не судимий,одружений,має постійне місце проживання,офіційно працевлаштований, не є ,із врахуванням фактичних обставин підозри, достатніми стримуючими факторами задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Долучені до апеляційної скарги медичні документи не свідчать,що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватись у СІЗО.

Колегія суддів також погоджується з висновком слідчого судді щодо розміру застави, оскільки таке рішення в повній мірі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та даним про особу підозрюваного.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя взяв до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стимулюючим засобом, щоб особа не мала бажання сховатися.

Вважаючи судове рішення в цій частині необґрунтованим, захисник вказував ,що фінансові можливості підозрюваного не дозволяють внести заставу у такому розмірі, оскільки ОСОБА_7 не виплачувались дивіденди з чистого прибутку фірми, а основний дохід ОСОБА_7 за 2024 рік становив 22 тис. грн. на місяць.

Разом із тим, судова колегія не вважає доведеними достатніми доказами посилання захисника на непомірність розміру застави для підозрюваного.

ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у заволодінні за попередньою змовою групою осіб чужим майном у особливо великих розмірах на суму більш як 9 млн грн.,які виведені із рахунків фірм в готівку та на даний час потерпілому не повернуті.

Під час апеляційного розгляду прокурор пояснила,що фірми,через які виведені готівкові кошти,на даний час вже продані іноземним особам.

Відповідно до п.11 ст.178 КПК України,розмір майнової шкоди,у завданні якої обгрунтовано підозрюється особа,обов`язково підлягає врахуванню у сукупності з іншими доказами при обранні запобіжного заходу,а визначену слідчим суддею заставу.

На думку судової колегії,тяжкість злочину, який, за підозрою, вчинений групою осіб з корисливих мотивів, у період дії воєнного стану, з метою особистого збагачення та заволодіння чужим майном шляхом обману і зловживання довірою представників суб`єктів господарювання іншої держави-Румунії у особливо великих розмірах, реальна можливість для підозрюваного залишити межі України, ухилившись такими чином від слідства та суду, розмір заподіяної шкоди свідчать у сукупності, що застава у визначених в п.3 ч.5 ст.182 КПК України межах не буде достатнім запобіжником задля забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Судова колегія вважає, що перспектива втрати такого розміру застави, який визначений слідчим суддею, буде належною гарантією задля запобігання встановленим ризикам, а тому підстав для зменшення її розміру не вбачає.

Ухвала слідчого судді є обґрунтованою, а тому у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3