УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/905/24

Провадження № 1-кс/486/141/2024

21 травня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання начальника Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000052, внесеному 18.05.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2024 року до суду надійшло клопотання начальника Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000052, внесеному 18.05.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що 18.05.2024 року до чергової частини ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло телефонне повідомлення співробітника Миколаївського рибоохоронного патруля про те, що 18.05.2024 року близько 06:00 год., під час здійснення патрулювання території земель водного фонду, на відстані близько 1 км від СОТ «Протон» Южноукраїнської територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області, на річці Південний Буг було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий використовуючи заборонені знаряддя лову чотири риболовні сітки, у заборонений час (період нересту), здійснив незаконний вилов водного біоресурсу: 34 особини риби виду «карась сріблястий» розміром від 22 до 33 см, особину риби виду «сом річковий», довжиною 53 см, особину риби виду «лящ», довжиною 30 см та особину риби виду «судак звичайний», довжиною 53 см, що заподіяло істотну шкоду рибному господарству України.

Виїздом СОГ на місце події та проведеною перевіркою встановлено, що 18.05.2024 року близько 06:00 год. ОСОБА_4 , в порушення ст.ст. 27, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 26 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», п.п.1 п.1 розділу 4 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700, із застосуванням заборонених знарядь лову (ліскові сітки), на відстані близько 1 км від СОТ «Протон» Южноукраїнської МТГ Вознесенського району, Миколаївської області, видобув з річки Південний Буг велику кількість водних біоресурсів, а саме: 34 особини риби виду «карась сріблястий» розміром від 22 до 33 см, особину риби виду «сом річковий», довжиною 53 см, особину риби виду «лящ», довжиною 30 см та особину риби виду «судак звичайний», довжиною 53 см, чим спричинив матеріальну шкоду рибним запасам України на загальну суму 64 107 грн., що є істотною шкодою.

Цього ж дня, 18.05.2024 року приблизно о 06:00 год. працівниками СОГ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, під час реагування на виклик про незаконний вилов риби, за вищевказаною адресою біля берегу річки Південний Буг виявлено громадянина ОСОБА_4 із забороненими знаряддями лову - чотирма лісковими сітками; великою кількістю водних біоресурсів, а саме: 34 особин риби виду «карась сріблястий», особину риби виду «сом річковий», особину риби виду «лящ», особину риби виду «судак звичайний»; гумовим човном з двома дерев`яними веслами до нього та автомобілем марки ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , якого ОСОБА_4 використовував в якості засобу транспортування знарядь вчинення кримінального проступку човна з чотирма риболовними лісковими сітками, а також подальшого транспортування предметів кримінального проступку вилову водного біоресурсу.

Так, 18.05.2024 року у період з 10:02 до 11:47 год. дізнавачем проведено огляд місця події берегу річки Південний Буг, що на відстані близько 1 км. від СОТ «Протон» Южноукраїнської МТГ, Вознесенського району, Миколаївської області, за GPS-координатами: 47.8688608, НОМЕР_2 , під час якого на березі виявлено наступне майно: ліскова сітка з вічком 60 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету №KIV 7100881 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області;- ліскова сітка з вічком 60 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету № KIV 7100883 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; ліскова сітка з вічком 60 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету № KIV 7100884 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; ліскова сітка з вічком 60 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету № KIV 7100882 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; човен гумовий двомісний із двома веслами (без номерних позначень), який вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; автомобіль марки ВАЗ 21093, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 від 14.04.2005), який вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області; улов водного біоресурсу, а саме 34 особин риби виду «карась сріблястий» розміром від 22 до 33 см., особину риби виду «сом річковий», довжиною 53 см, особину риби виду «лящ», довжиною 30 см та особину риби виду «судак звичайний», довжиною 53 см, які опечатано до полімерного мішку, опломбованого пломбою пакет №1 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з подальшим переданням на зберігання головному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів «рибоохоронний патруль» ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19.05.2024 року дізнавачем винесено постанову про визнання вказаного вище майна речовими доказами.

На підставі викладеного, враховуючи, що зазначене вище тимчасово вилучене майно: чотири ліскові сітки, реєстраційний номер НОМЕР_1 та гумовий двомісний човен з двома веслами (без номерних позначень), які використовувалися ОСОБА_4 в якості знаряддя та засобів вчинення кримінального проступку, має значення речового доказу, то з метою забезпечення його збереження як речового доказу, необхідно накласти на нього арешт.

У судовому засіданні прокурор здійснив уточнення до клопотання, зокрема не накладати арешт на автомобіль марки «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_5 та є її власністю.

Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти арешту майна в частині автомобіля марки «ВАЗ-21093».

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників справи, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч.1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України повинно вилучатися, арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та, які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000052, внесеному 18.05.2024 року до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000052 на вилучене 18.05.2024 року в ході огляду місця події майно:

- ліскову сітку з вічком 60 мм., висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету № KIV 7100881 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- ліскову сітку з вічком 60 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету № KIV 7100883 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- ліскову сітку з вічком 60 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету № KIV 7100884 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- ліскову сітку з вічком 60 мм, висотою 2 м, довжиною 50 м, яку опечатано до сейф-пакету № KIV 7100882 та вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- човен гумовий двомісний із двома веслами (без номерних позначень), який вилучено до ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, заборонивши відчуження, користування та розпоряджання даним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1