Справа № 204/4247/24
Провадження № 1-кс/204/1203/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого на посаді оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні розглянувши матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000656 від 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України, за підозрою, серед інших, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою. Короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 .: Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 08.05.2020 №127/о/с дск полковника поліції ОСОБА_7 призначено на посаду начальника Управління оперативної служби ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 29.05.2020 №0038 о/с майора поліції ОСОБА_8 призначено на посаду заступника начальника відділу Управління оперативної служби ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.06.2020 №0052 о/с майора поліції ОСОБА_9 призначено на посаду старшого оперуповноваженого з особливих доручень Управління ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 11.12.2023 №00117 о/с капітана поліції ОСОБА_10 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.01.2022 №002 о/с старшого лейтенанта ОСОБА_11 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління оперативної служби ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 01.06.2023 №0049 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 16.06.2021 №0057 о/с майора поліції ОСОБА_12 призначено на посаду старшого оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із ст. 1 Закону України «Про основи національної безпеки України» правоохоронні органи - органи державної влади, на які Конституцією і законами України покладено здійснення правоохоронних функцій. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про демократичний цивільний контроль над Воєнною організацією і правоохоронними органами держави» правоохоронні органи - державні органи, які відповідно до законодавства здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» Національна поліція відноситься до правоохоронних органів. Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон), Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідно до ст. 2 Закону, завданням поліції є надання поліцейських послуг у сферах забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Принципами діяльності поліції відповідно ст.ст. 6-9 Закону є верховенство права, дотримання прав і свобод людини, законність, відкритість та прозорість. Згідно ст. 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами МВС України, іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону, поліцейський, серед іншого, зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини. Відповідно до ст. 23 Закону, серед іншого, поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; здійснює оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону. Згідно ч. 3 ст. 18 КК України та примітки 1 ст. 364 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції та постійно чи тимчасово обіймають на підприємствах, в установах чи організаціях посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, якими особа наділяється повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом. Отже, зважаючи на обсяг своїх владних повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», Закону України «Про основи національної безпеки України», Закону України «Про демократичний цивільний контроль над Воєнною організацією і правоохоронними органами держави», Закону України «Про Національну поліцію», на час вчинення злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 були працівниками правоохоронного органу, тобто службовими особами, які постійно здійснюють функції представників органу державної влади. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається Кабінетом Міністрів України залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та п. 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (далі - Порядок) грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Відповідно до п. 7 розділу І Порядку грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення. Згідно п. 8 розділу І Порядку за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується. Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» визначено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09.06.2023, у начальника одного з управлінь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на залучення у робочий час підпорядкованих працівників одного з управлінь Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для виконання ремонтно-будівельних робіт на об`єкті нерухомості, розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0366, за адресою: АДРЕСА_2 , який належить йому на праві приватної власності. У подальшому, ОСОБА_7 , у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09.06.2023, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, яка полягає у безоплатному отриманні послуг з виконання ремонтно-будівельних робіт на об`єкті нерухомості, який належить йому на праві приватної власності, заздалегідь домовився з підпорядкованими йому працівниками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , про виконання ними у робочий час ремонтно-будівельних робіт на об`єкті нерухомості, розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0366, за адресою: АДРЕСА_2 , за умови не відвідування основного місця роботи, отримання заробітної плати у повному обсязі за основним місцем роботи з відповідними преміюванням та додатковими виплатами під час дії воєнного стану, отримання додаткових вихідних тощо. Після цього, протягом червня-грудня 2023 року ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи неправомірність своїх дій, з корисливих мотивів, у робочий час здійснювали ремонтно-будівельні роботи на об`єкті нерухомості, розташованому на земельній ділянці з кадастровим номером :01:016:0366, за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому, не відвідували основне місце роботи та згідно довідки щодо грошового забезпечення отримали заробітну плату у сумі 1 989 031 грн. 73 коп., чим охоронюваним законом державним інтересам спричинено тяжких наслідків. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України. 16.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України. 23.01.2024 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю до 16 березня 2024 року. 15.03.2024 слідчим суддею Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська продовження строк застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на 60 днів, а саме до 13 травня 2024 року. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, а саме: Рапортом відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 17.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення; Рапортом відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 13.06.2023 про вчинення кримінального правопорушення; Матеріалами виконаного доручення відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві; Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 31.05.2023; Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 17.04.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 14.02.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.03.2024; Протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 20.02.2024; Протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 28.07.2023; Протоколом за результатами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль місця від 07.11.2023; Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24.10.2023 відносно ОСОБА_10 ; Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 24.10.2023 відносно ОСОБА_8 ; довідками щодо грошового забезпечення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 . Свідків, яких прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу, немає. У ході досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням є необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України наявні ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська до теперішнього часу не відпали, а саме: Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останньому на підставі достатніх вагомих доказів повідомлено про підозру у скоєнні умисного тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 6 років. При визначенні імовірності переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України необхідно враховувати тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином. Сама по собі така обставина може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення: про існування даного ризику свідчить те, що на даний час досудове розслідування триває, встановлюються всі обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність інших речових доказів, що мають значення у кримінальному провадженні. При цьому, підозрюваний, маючи досвід працівника Національної поліції України є обізнаним щодо форм і методів розслідування кримінальних правопорушень, обізнаний із тим, які саме речі для нього можуть негативно вплинути на хід досудового розслідування. А тому, перебуваючи на волі матиме можливість знищити, сховати або спотворити відповідні речі. Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні: на теперішній час є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , який є діючим працівником Національної поліції України використовуючи надану йому владу та службові повноваження, може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою схилити їх надати вигідні для себе показання. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від учасників кримінального провадження, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом; Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, використовуючи своє службове становище працівника органів Національної поліції України. Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний, будучи службовою особою правоохоронного органу, обізнаний із формами і методами розслідування кримінальних правопорушень. Враховуючи відповідний досвід ОСОБА_5 даний факт свідчить про можливість вчинення підозрюваним дій, які б перешкоджали проведенню повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, зокрема, під виглядом службових відряджень, виконання службових завдань уникати слідства і суду у кримінальному провадженні, впливати на підлеглих працівників та колег, які у свою чергу мають змогу використовуючи службове становище, інформаційні бази, реєстри, тощо, з метою впливу на свідків у даному кримінальному провадженні. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: Обрання такого запобіжного заходу є вимушеною необхідністю, яка зумовлена забезпеченням виконання покладених на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину. Продовження строку застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу. Ураховуючи ті обставини, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перевірена обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 , встановлені ризики передбачені статтею 177 цього Кодексу, та встановлений факт недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також приймаючи до уваги той факт, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю закінчується 13 травня 2024 року, оскільки на даний час наявні процесуальні дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, тому доцільно продовжити підозрюваному ОСОБА_5 строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Окрім того, вбачається за доцільне продовжити строк застосування обов`язків, покладених раніше на підозрюваного ОСОБА_5 . У зв`язку з чим, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив продовжити строк дії нічного домашнього арешту відносно підозрюваного з раніше визначеними обов`язками.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, просили застосувати інший запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначивши що ризики на сьогоднійшній день відсутні.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

У ході розгляду клопотання встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000656 від 18.05.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Ухвалою Красногвардійсього районного суду м. Дніпропетровська від 23 січня 2024 року, до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16 березня 2024 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 2 лютого 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсторонено від займаної посади оперуповноваженого Управління ГУНП в Дніпропетровській області, в межах строку досудового розслідування, а саме до 16 березня 2024 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2024 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000656, продовжено до 16 липня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року, строк запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді нічного домашнього арешту, продовжено до 13 травня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року, строк відсторонення ОСОБА_5 від займаної посади продовжено до 13 травня 2024 року.

У своєму клопотанні та в судовому засіданні прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Однак, з ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2024 року про продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, вбачається, що у судовому засіданні було встановлено наявність лише двох ризиків, які полягають в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 враховуючи тяжкість та невідворотність покарання може переховуватись від слідства, а також незаконно впливати на свідків.

Наявність всіх інших ризиків не була підтверджена у судовому засіданні.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливати на свідків, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу у судовому засіданні не встановлено, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту строком на два місяці з раніше визначеними обов`язками.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 34, 81, 110, 131-132, 176-178, 183, 194, 199, 219, 294, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на два місяці, тобто до 8 липня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-не залишати в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком випадків переміщення до найближчого укриття на час дії сигналу «Повітряна тривога», надання невідкладної медичної допомоги підозрюваному та подальшого невідкладного повернення до житла;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватись від спілкування зі свідком ОСОБА_13 ;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників СУ ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала щодо продовження застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1