Справа №932/1939/24
Номер провадження №1-кс/932/625/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2024 року до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання в якому заявник просить скасувати арешт, накладений на об`єкт нерухомого майна, а саме на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 є єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 власника арештованого майна, відповідно до копії заяви ОСОБА_3 про прийняття спадщини від 21 грудня 2022 року, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (зареєстровано в реєстрі за № 872). Інші спадкоємці діти померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відмовилися від прийняття спадщини. Кримінальне провадження №0000798 від 13 вересня 2016 року за ч.2 ст.364 КК України, в межах якого було накладено арешт, у подальшому було об`єднане із кримінальним провадженням №0000777. Із кримінального провадження №0000777 за виділено матеріали в окреме провадження за №0000948. Кримінальне провадження №0000777 закрито ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року у справі №200/12835/17 на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження №0000948 закрито постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14 грудня 2021 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Під час закриття зазначених кримінальних проваджень питання щодо скасування арештів вирішено не було. Отже підстави для подальшого обтяження арештом майна відсутні та перешкоджають отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з чим просить скасувати арешт.

У судове засідання представник заявника не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Слідчий, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, перевіривши наявність правових підстав для скасування арешту майна, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від 16 вересня 2016 року у справі №201/13114/16-к, провадження №1-кс/201/7953/2016 у кримінальному провадженні №0000798 накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, серед яких за номером АДРЕСА_2 ; площа: 24,5». Відповідно до тексту ухвали власники арештованого майна не були присутні під час судового розгляду.

З ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2023 року у справі №932/1048/23 вбачається, що кримінальне провадження №0000798 від 13 вересня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, 13 жовтня 2016 року було об`єднане із кримінальним провадженням №0000777.

28 липня 2017 року з матеріалів кримінального провадження №0000777 виділено в окреме провадження під №0000948 матеріали досудового розслідування.

14 грудня 2021 року слідчим СВ Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000948 за ч.1 ст.382 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2017 року (справа №200/12835/17) кримінальне провадження №0000777 за ч.3 ст.365-2 КК України закрито на підставі п.4 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 19 грудня 2022 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26 грудня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 заведено спадкову справу за №70089237. Заявником також надано копію свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_9 ).

Право власності на арештоване майно за ОСОБА_4 підтверджується копіями договору купівлі-продажу нежитлового приміщення та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21 жовтня 2013 року.

За положеннями ст.2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

За приписами ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції (рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 284, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2016 року у справі №201/13114/16-к, провадження №1-кс/201/7953/2016 у кримінальному провадженні №0000798, на об`єкт нерухомого майна, а саме на нежитлове приміщення №282, загальною площею 24,5 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Малиновського маршала (актуальна назва вулиці Сонячна Набережна), 14 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1