Справа № 464/2866/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/611/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року скаргу ОСОБА_6 про зобов`язання вчинити дії - повернуто заявнику.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нову ухвалу про відкриття провадження.

Зазначає, що копію ухвали отримав 01 травня 2024 року, тому строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_6 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття ОСОБА_6 в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Слідчим суддею при вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що в матеріалах скарги відсутні будь-які відомості, які вказують на те, що автор скарги ( ОСОБА_6 ) є особою, яка має право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, що полягає у невчиненні процесуальних дій, відповідно до вимог ст. 303 КПК України, а відтак останнім не підтверджено повноважень на подання такої скарги.

Також слідчим суддею зазначено, що скарга не містить конкретних відомостей про кримінальне провадження, в межах якого звернувся з клопотанням про вчинення процесуальних дій ОСОБА_6 .

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Як вбачається з поданої скарги ОСОБА_6 в такій він дійсно не зазначає номер кримінального провадження, в якому подавав клопотання до ВП №2 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області.

Частиною 1 ст. 220 КПК України передбачено, що із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні мають право звертатись сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та у випадках, установлених цим Кодексом, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представник.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 не надав жодних даних, які вказують на те, що він є особою, яка має право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування, яка полягає у невчиненні процесуальних дій (зокрема в несвоєчасному розгляді клопотання), відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що ОСОБА_6 не підтвердив свої повноважень на подання скарги, оскільки доказів, які б давали можливість слідчому судді встановити, що ОСОБА_6 є стороною кримінального провадження, визначеною ч. 1 ст. 220 КПК України, тобто особою, яка має право звертатися до слідчого, прокурора з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України, ОСОБА_6 не наведено та до матеріалів скарги не долучено.

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 23 квітня 2024 року про повернення скарги ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4