Справа № 352/1046/24
Провадження № 1-кп/352/177/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000015 від 12.02.2024 р., про обвинувачення: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тисмениця, Івано-Франківської області, фактично проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, утриманці відсутні, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, раніше не судимого, Українця, громадянина України, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 296 КК України,

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 , вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Кримінальний проступок скоєно за наступних обставин:

02.02.2024, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_2 знаходився в громадському місці, а саме в приміщенні броварні «Батяр», що розташована в АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 .

В цей час, в приміщенні торгової зали броварні «Батяр» знаходилась кухар ОСОБА_4 , якій ОСОБА_2 запропонував надати йому безоплатно піцу, виготовлену в указаному закладі.

Однак, ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_2 у виконанні його пропозиції, мотивуючи тим, що за піцу необхідно заплатити, після чого ОСОБА_2 , використовуючи дану обставину, як малозначимий привід, вирішив вчинити хуліганські дії.

Для приведення свого протиправного умислу до виконання, ОСОБА_2 , бажаючи протиставити себе оточуючим та показати свою зверхність, без дозволу взяв із торгівельного прилавка металічну банку з фісташками та направився до виходу, через літню терасу. Наздогнавши ОСОБА_2 в приміщенні літньої тераси вказаного закладу, ОСОБА_4 зробила зауваження останньому з приводу його неналежної поведінки, у зв`язку із чим між ними зав`язався словесний конфлікт.

Під час даного конфлікту ОСОБА_4 забрала з рук ОСОБА_2 металічну банку з фісташками, однак ОСОБА_2 встиг витягнути частину фісташок та кинув їх в сторону ОСОБА_4 , при цьому ображав її нецензурною лайкою.

В подальшому, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганських спонукань, розуміючи, що знаходиться у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що полягало у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перекинув дві дерев`яні лавки та стіл у приміщенні літньої тераси броварні «Батяр», і взявши металеве відро, кинув ним у напрямку ОСОБА_4 , створивши загрозу її життю та здоров`ю.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_2 вийшов із приміщення броварні, підійшов до автомобіля марки «Honda», модель «Odyssey», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був припаркований поблизу входу, нахабно та виявляючи свою зневагу до загально визнаних норм поведінки, безпричинно, умисно наніс правою ногою один удар в кришку багажника даного автомобіля, внаслідок чого пошкодив транспортний засіб, чим спричинив власнику ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 23026 гривень.

Після цього, ОСОБА_2 припинив хуліганські дії та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В результаті протиправних дій ОСОБА_2 на одну годину було зірвано роботу броварні «Батяр», що розташована в АДРЕСА_1 , порушено спокій і громадський порядок його працівників та завдано ОСОБА_3 майнову шкоду на суму 23026 гривень.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, так як він вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, які у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальними проступками,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю проступків.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує і те, що ОСОБА_2 раніше не судимий; по місцю проживання характеризується негативно; не працюючи веде паразитичний спосіб життя; систематично зловживає алкогольними напоями; на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; утриманці відсутні; його поведінку до і після вчинення проступків, відношення до вчинених проступків, тобто є особою із низьким рівнем соціальної зрілості, яка немає легального заробітку (доходу) та міцних соціальних зв`язків, що створює передумови для подальшої його протиправної поведінки.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових проступків.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретних неправомірних діянь, вчинених ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Питання про речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню : (а.с. 27-28) автомобіль марки «HONDA» модель «ODYSSEY», 2017 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути за приналежністю власнику ОСОБА_3 ; оптичний носій інформації CD-R диск із відеозаписом з камер відео-спостереження броварні «Батяр» - зберігати при матеріалах даного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави - 1893,20 грн. понесених Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судових витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5