Справа № 309/4665/22
Провадження № 1-кп/309/284/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000147 від 20.07.2022) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, одруженого, раніше судимого вироком Львівського апеляційного суду від 10.05.2022 року за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 307 КК та ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 5 років,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим вироком Львівського апеляційного суду від 10.05.2022 року за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 307 КК та ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на шлях виправлення та перевиховання не став та протягом року після засудження за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, повторно скоїв злочин однорідного складу, за наступних обставин.

Так, 15.06.2022 у відповідності до ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області, слідчим СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , де проживає гр. ОСОБА_3 . У ході обшуку у ОСОБА_3 виявлено та вилучено деформований прозорий сейв-пакет з залишками порошкоподібної речовини білого кольору, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною метамфетамін вагою 0,0116 грам, порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта є психотропною речовиною метамфетамін вагою 0,7904 грам, та рідину, яка згідно висновку експерта містить в собі психотропну речовину метамфетаміну, вага якої, в перерахунку на метамфетамін основу становить 0,5424 грам. Загальна вага вилученої психотропної речовини метамфетаміну становить 1,3444 грам.

Тобто, ОСОБА_3 , у невстановленому слідстві місці та часі, придбав психотропну речовину метамфетамін загальною вагою 1,3444 грам, обіг якої обмежений та умисно, усвідомлюючи протиправність та карність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно зберігав у себе вдома за адресою АДРЕСА_1 до часу, поки 15 червня 2022 року дана речовина була вилучена працівниками Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області у ході санкціонованого обшуку.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив незаконне зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, не визнав, суду пояснив, що у той день підбігла група людей, хтось був у цивільному, хтось у формі, і заламали його. Першими були оперуповноважений ОСОБА_7 із свідком, і вони двоє його заламали, а потім був ще один свідок. Він не бачив хто саме підкинув наркотики. 20-25 хв лежав заламаний, а коли його підняли на стільчик, то побачив, що щось там підбирають. Коли почався обшук, то він не тікав, просто був на задньому дворі і робив роботу. У нього в руках тоді нічого не було, зокрема білого згортку. Також йому не пред`являли ухвали про обшук і не роз`яснювали права. Адвоката викликали вже потім. У працівника поліції була камера, якою знімали. Його жінка і дочка прийшли десь через годину, а до того часу він був сам. Також не може сказати хто була та людина без верхнього одягу в шортах, яка пробігла через його двір, що зафіксовано на відеореєстраторі.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, повністю підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який залучався як понятий при проведенні обшуку 15.06.2022, суду пояснив, що його залучили як понятого при проведенні обшуку на вулиці. Вони приїхали до будинку ОСОБА_3 , з ним був ще один понятий та працівники поліції, точну кількість яких не пам`ятає. Працівники поліції забігли у двір, ОСОБА_3 стояв спереду будинку і курив, і почав тікати за будинок у задню частину двору. Працівники «Корду» і розшуку його догнали у задній частині двору, заламали і кинули на землю. Коли він прийшов, то ОСОБА_3 уже був заламаний, у нього в руках нічого не бачив. На землі був якийсь розірваний пакет, який вилучили. Він не бачив чий то пакет. З моменту коли ОСОБА_3 забіг за кут будинку і до того часу як його заламали пройшло десь 15 секунд. Відео при обшуку знімали, камеру включили коли ОСОБА_3 вже був на землі. Після того як він побачив ОСОБА_3 , йому сказали відійти і він повернувся у передню частину двору та не бачив, що там, у задній частині двору, конкретно вилучали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який залучався як понятий при проведенні обшуку 15.06.2022, суду пояснив, що він йшов по вулиці і поліцейські запросили його бути понятим. Приїхали до будинку двома машинами, було декілька поліцейських, у тому числі й силовики, і ще один понятий ОСОБА_10 . Поліцейські перестрибнули через паркан і відкрили ворота. Позаду хати хтось почав тікати. Працівники поліції піймали його в задній частині двору. Там були розірвані пакети і якісь кристали, однак хто розривав пакети і висипав ту речовину він не бачив. ОСОБА_3 зв`язали і зібрали розсипані кристали. Там ще була жінка адвокат. Коли ОСОБА_3 побіг за кут будинку, то він з іншим понятим біг зразу за поліцейськими.

Постановою прокурора Хустської окружної прокуратури від 20.07.2022 виділено з матеріалів кримінального провадження №0000221 від 15.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, в окреме кримінальне провадження №0000147 від 20.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, матеріали відносно ОСОБА_3 Виділенню підлягають матеріали в оригіналах: протокол обшуку від 15.06.2022; ухвала суду №309/3272/21 від 03.06.2022; клопотання про арешт тимчасово вилученого майна від 16.06.2022; ухвала суду №309/2215/22 від 20.06.2022; постанова про призначення експертизи 3 шт. від 15.06.2022; висновки експертів №СЕ-19/107-22/5305-НЗПРАП 13.07.2022, №СЕ-19/107-22/5298-НЗПРАП від 14.07.2022, №СЕ-19/107-22/5302-НЗПРАП від 13.07.2022.

Згідно ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 03.06.2022 у справі №309/3272/21, у кримінальному провадженні №0000221 від 15.07.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку дворогосподарства, а саме: будинку та надвірних споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в цілому за ОСОБА_11 , де проживає ОСОБА_3 , з метою відшукання та вилучення речових доказів по даному кримінальному провадженні, а саме: грошових коштів у сумі 2000 доларів США; номерного знаку SO360BA, який був на автомобілі в момент вчинення крадіжки.

Відповідно до протоколу обшуку від 15.06.2022 року, проведеного за участю понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 , у присутності власника ОСОБА_12 , на задній частині двору, біля штучного ставка за допомогою кісточки було вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яку упаковано у аркуш паперу та поміщено у спецпакет НПУ PSP1177498, також біля розсипаної речовини було виявлено пошкоджений поліетиленовий пакет (прозорий) з залишками речовини порошкоподібної білого кольору, який було вилучено та поміщено в спецпакет НПУ PSP1177789. Також з заднього двору було вилучено рідину за допомогою чаші Петрі, яка поміщена до паперового конверту. При подальшому огляді гаражного приміщення було виявлено телефон марки «Zebra», мобільний телефон марки «iPhone», мобільний телефон марки «Samsung», предмет схожий на електричні ваги та 4 стартові пакети оператора «Київстар», які поміщено у спецпакет НПУ SUD3004871. Також у гаражному приміщенні було виявлено курильну трубку, металеву гирю 100 гр, набір гирь 5 штук та скляну колбу з кристалічною речовиною білого кольору, які були поміщені в спецпакет НПУ №7288941. В ході обшуку житлового будинку на 1 поверсі у ОСОБА_13 кімнаті було виявлено металевий предмет візуально схожий на ніж з ножнами, який поміщено у спецпакет НПУ SUD3009556. Під час обшуку другого поверху будинку в одній з кімнат було виявлено предмет схожий на електрошокер в чохлі, який поміщено в спецпакет НПУ PSP2143920. Також під час обшуку даної кімнати було виявлено та вилучено відеореєстратор чорного кольору, який поміщено у спецпакет НПУ №7383778. В ході проведення обшуку, рідина з чашою ОСОБА_14 була поміщена у спецпакет НПУ PSP2143971. Даний протокол обушку підписаний власником будинку ОСОБА_12 , обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_15 без зауважень.

До протоколу обшуку від 15.06.2022 долучено носій з відеозаписом, який було проглянуто у судовому засіданні, інформація зафіксована на відеозапису у повній мірі відповідає змісту протоколу обшуку від 15.06.2022. Зокрема зафіксовано як на задньому дворі біля штучного ставка за допомогою кісточки вилучено порошкоподібну речовину білого кольору, яку упаковано у спецпакет, біля розсипаної речовини виявлено пошкоджений поліетиленовий пакет (прозорий) з залишками речовини порошкоподібної білого кольору, який поміщено в спецпакет. Також з заднього двору було вилучено рідину за допомогою чаші Петрі, яка поміщена до паперового конверту. Окрім того, на відеозаписів зафіксовано вилучення також і всіх інших предметів у відповідних приміщеннях, указаних у протоколі обшуку. Після перегляду відеозапису захисником ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зроблено зауваження, що відеозапис обшуку не безперервний, починається із заднього двору де збирають невідому речовину із землі, підбирають поліетиленовий пакет з якоюсь речовиною та збирають рідину за допомогою чаші, однак не зафіксовано звідки це все взялося і не підтверджено, що це саме належало обвинуваченому ОСОБА_3 . На відео не зафіксована вся процедура обшуку з початку, тобто з моменту пред`явлення ухвали слідчого судді. Також на відео помітно, що в обвинуваченого ОСОБА_3 є рана на нозі.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/5302-НЗПРАП від 13.07.2022 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, яка знаходилася в паперовому згортку, який поміщено в спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України» та номером на горловині «PSP1177498», в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,7904 г. Під час дослідження даного висновку експерта, захисником ОСОБА_5 зроблено зауваження, що згідно фотографій, які є додатками до експертизи, вбачається що досліджувалася певна суміш, у якій є сміття.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/5298-НЗПРАП від 14.07.2022 надана на експертизу напівпрозора кристалічна речовина білого кольору, яка була упакована в спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України» та номером на горловині «PSP1177789», в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,0116 г. Під час дослідження даного висновку експерта, захисником ОСОБА_5 зроблено зауваження, що згідно фотографій, які є додатками до експертизи, вбачається що відповідний поліетиленовий пакет, у якому знаходилася речовина розірваний.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-22/5305-НЗПРАП від 13.07.2022 надана на експертизу рідина жовтого кольору, яка знаходилась в прозорій полімерній ємкості, яка була містилася в спеціальний пакет з логотипом «Національна поліція України» та номером на горловині «PSP2143971», в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Надана на експертизу рідина жовтого кольору масою 13,2931 г, містить 4,08% - 0,5424 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу). Під час дослідження даного висновку експерта, захисником ОСОБА_5 зроблено зауваження, що згідно фотографій, які є додатками до експертизи, вбачається що ємкості рідина сірого, а не жовтого кольору, також є наявність сміття.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 13.10.2023 проведеного на підставі ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 07.09.2023, захиснику ОСОБА_5 було надано доступ до відеореєстратора чорного кольору NICKVISION, Model DS-7616 Ni-Q2,Serial N D42975797, з якого скопійовано інформацію відеозаписів за період часу 3 12 год по 16 год 15.06.2022 року на флеш карту Kingstone 32 Gb. Дана флешкарта поміщена до паперового конверту та опечатана.

У судовому засіданні було проглянуто частину відеозаписів із даної флешкарти. Так на Камера №1 зафіксовано вхід до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 . О 12:48 год (тут і надалі час камери) під`їжджають дві поліцейські машини до вхідний воріт з яких виходять декілька людей у формі та двоє людей (поняті) у цивільному вбранні. Один з людей у формі переліз через паркан, і відкрив ворота до домоволодіння, після чого всі зайшли у двір. На Камері №4 зафіксовано задній дворик з штучним ставком, який видно не повністю. О 12:48 год на задній дворик вибігає особа чоловічої статі у одних шортах, яка перестрибує через паркан. О 12:49 год виходить ОСОБА_3 , який метушиться, ходить вперед назад, при цьому у обох руках у нього наявні предмети білого кольору. Потім він швидко йде вниз, за межі огляду камери, і через декілька секунд (близько 2-ох) з-за кута будинку вибігають спочатку один працівник поліції у формі та рухається у тому ж напрямку, та майже відразу (після першого працівника поліції), десь через 1-2 секунди - понятий ОСОБА_8 , який також рухається у тому ж напрямку. Момент коли понятий ОСОБА_8 з`явився з-за кута будинку, фактично співпадає з моментом коли перший працівник поліції вийшов за межі огляду камери, у напрямку куди рухався ОСОБА_3 . Після чого в полі зору камери нічого суттєвого для даного кримінального провадження не відбувається.

Після перегляду даних відеозаписів захисник ОСОБА_5 подав зауваження, що видно, що в обшуку брали участь багато осіб, однак у протоколі записано лише слідчого, двох понятих і ще трьох працівників поліції (о/у). Обвинувачений ОСОБА_3 звернув увагу на те, що під час обшуку працівники відразу побігли у його сторону і потім його побили. Також чомусь відразу за оперуповноваженим біг понятий (це був понятий ОСОБА_8 , про якого зазначено вище). На запитання суду, що саме за білі предмети він тримає у руках, спочатку зазначив, що нічого білого у нього в руках не було, а після повторного перегляду відповідного епізоду, не зміг пояснити, що це за предмети.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Щодо доводів сторони захисту про те, що відеозапис долучений до протоколу обшуку розпочинається з моменту коли вже збирають на задньому дворику домоволодіння ОСОБА_3 . певну речовину, і на ньому не зафіксовано початок проведення обшуку, у тому числі й звідки взялися вилучені наркотичні засоби, то з цього приводу суд зазначає наступне.

По-перше, суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 31 серпня 2022 року (справа № 756/10060/17).

Зокрема, як зазначила Велика Палата, ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження визначає захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку свідчить зміст ст. 87 КПК, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами 2 і 3 цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит; з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п. «с» ч. 3 ст. 6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п. «d» ч. 3 ст. 6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст. 8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч. 1 ст. 63 Конституції України).

Відтак у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України.

З огляду на зазначене суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

У разі встановлення іншого порушення прав та свобод людини (крім істотних) Суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), практики ЄСПЛ та національного законодавства.

При вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, які віднесені у пункті 38 цієї ухвали до другої групи, суд в кожному конкретному випадку має встановити: (1) чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; (2) чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: (1) ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних (недопустимість правового "пуризму"); (2) порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Такий висновок також ґрунтується й на практиці Верховного Суду. Так, при визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Застосовуючи указані вище критерії до даного кримінального провадження, суд констатує, що відповідні недоліки проведення процедури обшуку у домоволодіння де проживає ОСОБА_3 не свідчать саме про істотні порушення прав та свобод людини, а тому визначальним є встановлення чи породжує це сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів, шляхом перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

У контексті розгляду даної справи, виходячи з пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення та позиції сторони захисту, безперечно необхідним є встановлення обставини саме щодо локалізації місця вилучення наркотичних засобів та їх походження. Згідно версії сторони обвинувачення такі належать ОСОБА_3 , а згідно версії сторони захисту наркотичні засоби були підкинуті працівниками поліції під час проведення обшуку.

На думку суду надані та безпосередньо досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку дозволяють встановити зазначені обставини поза розумним сумнівом.

Щодо локалізації місця вилучення наркотичних засобів, то сторона захисту стверджує, що така знаходиться в полі зору камери відеореєстратора, посилаючись, що на відео не зафіксовано щоб ОСОБА_3 розривав якісь пакети. На думку суду таке твердження є голослівним. Так з відеозапису долученого до протоколу обшуку вбачається, що наркотичні засоби вилучалися біля штучного ставка. На відеозаписі з камери відеореєстратора зафіксована лише частину штучного ставка на задньому дворі (а не весь ставок). При цьому допитані у якості свідків поняті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 чітко ствердили, що вилучали кристали з місця де затримали ОСОБА_3 . З відеозапису з камери відеореєстратора вбачається, що ОСОБА_3 метушиться, ходить вперед назад, при цьому у обох руках у нього наявні предмети білого кольору, після чого швидко йде вниз, за межі огляду камери, і майже відразу появляється працівник поліції, що біжить у тому ж напрямку, де і відбулося фактичне затримання ОСОБА_3 . З чого слідує, що місце затримання ОСОБА_3 , де і було вилучено наркотичні засоби не попадає в поле зору камери відеоспостереження. Відтак відсутність на відповідному відеозаписі з камери відеоспостереження відомостей, що ОСОБА_3 розривав якісь пакети, не має якогось самостійного правового значення.

Щодо самого походження вилучених наркотичних засобів, то з цього приводу слід зазначити наступне.

Так, по-перше суд звертає увагу на те, що під час обшуку був присутній захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_16 , і протокол обшуку підписаний як ОСОБА_3 так і захисником ОСОБА_15 без жодних зауважень. Навпаки біля підпису ОСОБА_3 міститься запис «претензій немаю». В протоколі обшуку також наявний підпис ОСОБА_3 про отримання ним копії ухвали слідчого судді про проведення обшуку, що спростовує його твердження про протилежне.

Також суд враховує дані з відеозапису з відеореєстратора з місця проживання ОСОБА_3 , на яких зафіксовано як на задньому дворі ОСОБА_3 метушиться, ходить вперед назад, при цьому у обох руках у нього наявні предмети білого кольору після чого швидко йде вниз, за межі огляду камери. Суд вважає, що така метушлива та підозріла поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 , зафіксована у той момент коли працівники поліції входили на його подвір`я для проведення обшуку, не узгоджується з його версією, що наркотичні засобу йому було підкинуто працівниками поліції. При цьому ОСОБА_3 так і не зміг пояснити, що саме за білі предмет він тримав у цей час в руках, а також ким саме була та інша друга особа чоловічої статі, яка відразу перестрибнула через паркан, та чому він побачивши працівників поліції почав втікати на задній двір свого домоволодіння. Натомість зазначене вище у повній мірі узгоджується з версією сторони обвинувачення про те, що вилучені наркотичні засоби належали саме ОСОБА_3 , який побачивши, що до домоволодіння входять працівники поліції намагався їх позбутися.

Окрім того слід врахувати покази свідка ОСОБА_8 у взаємозв`язку з інформацією зафіксованою на відеозаписі з відеореєстратора. Так свідок ОСОБА_8 чітко ствердив, що коди він прибіг на задню частину двору домоволодіння, то ОСОБА_3 вже заламали і відповідні пакетики уже валялися на землі (а потім їх уже підібрали). При цьому на відеозаписі чітко зафіксовано, що як тільки ОСОБА_3 (тримаючи в руках білі предмети) вибіг за межі огляду камери відеореєстратора, то перший працівник поліції з`явився у межах огляду камери через декілька секунд (близько 2-ох) після чого побіг у тому ж напрямку, та майже відразу (після нього), десь через 1-2 секунди появився понятий ОСОБА_8 , який також побіг у тому ж напрямку. Момент коли понятий ОСОБА_8 з`явився з-за кута будинку, фактично співпадає з моментом коли перший працівник поліції вийшов за межі огляду камери, у напрямку куди рухався ОСОБА_3 . Тобто якби наркотичні засоби були підкинуті працівником поліції (першим який з`явився у полі зору камери), на можливість чого вказує сторона захисту, то понятий ОСОБА_8 безперечно повинен був би це бачити, позаяк він появився на місці події, та відповідно у його полі зору повинна була перебувати частина заднього двору де і був затриманий ОСОБА_3 та було зафіксовано розкидані наркотичні засоби, саме у той момент коли перший працівник поліції вийшов за межі огляду камери відеоспостереження. Однак понятий ОСОБА_8 про якесь підкидання наркотичних засобів працівником поліції не вказував, а навпаки чітко ствердив, що коли він прибув на місце події, то відповідні пакетики уже валялися на землі. Відтак на думку суду указане виключає можливість підкидання наркотичних засобів працівником поліції, як про це стверджує сторона захисту. Натомість єдино можливою розумної версією походження виявлених наркотичних засобів, є версія сторони обвинувачення, а саме, що такі наркотичні засоби належать ОСОБА_3 . Суд констатує, що саме ОСОБА_3 знаходився на задній частині дворі з підозрілими білими предметами у руках, походження яких не може розумно пояснити, та з моменту коли він зник з поля огляду камери і до появи на місці події понятого ОСОБА_8 (згідно показів якого пакетики він побачив уже розірваними та розкиданими) пройшло 3-4 секунди, і цього часу було достатньо щоб до моменту затримання спробувати знищити (приховати тощо) наявні наркотичні засоби (шляхом розірвання пакетиків та розсипання їх змісту), що і було у подальшому зафіксовано у показах понятого ОСОБА_8 . На думку суду це єдина розумна версія розвитку подій, яка пояснює обставини зафіксовані вище.

Відтак на думку суду є доведеним поза розумним сумнівом, що наркотичні засоби, виявлені в ході проведення 15.06.2022 обшуку в домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , належать саме ОСОБА_3 .

Всі інші доводи сторони захисту які стосується процедури проведення обшуку, а саме: що в протоколі не вказано у якому статусі приймав участь ОСОБА_3 , не вказано про роз`яснення йому прав та обов`язків, не вказано чи проводився особистий обшук ОСОБА_3 (це не відповідає дійсності, так як у протоколі міститься інформація про обшук особи ОСОБА_3 ), в обшуку брали участь більше працівників поліції ніж зафіксовано у протоколі, що не вказано технічні характеристики відеозаписувального технічного пристрою - є несуттєвими, та жодним чином не впливають на достовірність інформації отриманою у результаті проведення вказаної процесуальної дії. Зокрема жодним чином не зафіксовано, що якийсь із працівників правоохоронного органу, що брав участь у проведенні обшуку та прізвище якого не було занесено до протоколу обшуку, здійснив якесь порушення процедури обшуку, що могло вплинути саме на достовірність отриманих результатів. Слід зазначити, що сам обшук проводився у присутності захисника ОСОБА_3 , і окрім того доречним є покликання прокурора у судових дебатах на те, що ОСОБА_3 , побачивши працівників поліції відразу почав тікати, намагаючись знищити наркотичні засобів, та був затриманий на задньому дворі, а тому роз`яснити йому права при врученні ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшуку не виявилося можливим. Відтак стверджувати про можливе порушення права на захист ОСОБА_3 не можна.

Також суд враховує, що не зазначення в протоколі обшуку технічних характеристик засобу фіксації і технічного носія не спростовує самого факту застосування такого технічного засобу та змісту зафіксованої за допомогою цього технічного засобу інформації Тому не є істотним порушенням відсутність у протоколі обшуку відомостей про проведення відеофіксації обшуку помешкання (Постанова колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 06.12.2023 у справі № 729/700/21).

Щодо посилання захисника на постанову ВС від 02.09.2020 у справі №591/4742/16-к у якій сказано, що протокол обшуку є недопустимим доказом якщо в ньому не зазначені оперативні працівники, що приймали участь у ньому, то слід зазначити, що в іншій постанові ВС від 25.04.2023 у справі № 753/130/19, тобто яка прийнята значно пізніше вказано наступне: «… на думку колегії суддів, не може бути підставою для визнання протоколу обшуку недопустимим доказом те, що кількість учасників, зафіксована на відеозаписі обшуку є більшою, ніж зафіксовано в протоколі обшуку. Як слідує з наявного в матеріалах провадження протоколу обшуку від 05 лютого 2019 року, обшук було проведено з дотриманням вимог ст. 236 КПК України за участю ОСОБА_7, понятих та інших учасників кримінального провадження, що цілком узгоджується з положеннями вказаної норми статті. Присутність же більшої кількості осіб, а ніж вказано в протоколі, автоматично не впливає на достовірність, належність та допустимість проведення цієї слідчої дії і законність вилучення під час обшуку речей. До того ж, відповідно до положень ч. 1 ст. 236 КПК України вказаною нормою передбачено коло осіб, які запрошуються для участі в проведені обшуку (учасники) та особи яких запрошують чи забезпечують для присутності. Окрім того, будь-яких зауважень при здійсненні обшуку його учасниками заявлено не було». Відтак постанова ВС на яку посилається захисник на думку суду є не актуальною, не узгоджується з позицію Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 31 серпня 2022 року ( у аспекті визнання доказів недопустимими), а тому не береться судом до уваги.

Щодо зауважень захисника ОСОБА_5 до висновків експерта, то з огляду на те, що наркотичні засоби були розкидані по землі та збиралися з поверхні землі, тому цілком логічним є наявність домішків сміття у речовинах направлених на експертизу. Відносно розірваного пакетика, то саме у такому виді він і вилучався з подвір`я, та направлявся на експертизу. Отже відповідні доводи захисника також є недоречними.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

здійснення ОСОБА_3 незаконного зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за статтею 309 КК України, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 309 КК України;

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 309 КК України, у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що вироком Львівського апеляційного суду від 10 травня 2022 р. ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 307 КК та ч.1 ст. 263 КК України до позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Відтак, суд вважає за можливе при застосуванні ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив нетяжкий умисний злочин після його засудження та до відбуття покарання, що свідчить про стійкість його злочинних намірів та небажання останнього стати на шлях виправлення, тому звільнення його від реального відбування покарання не відповідатиме вимогам справедливості, а отже виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Відтак суд не вбачає підстав для застосування у даному випадку приписів ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України.

Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3209,26 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту його затримання 15.06.2022 (дата проведення обшуку, в ході якого і було затримано ОСОБА_3 ).

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Львівського апеляційного суду від 10.05.2022 року у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання 15 червня 2022 року.

Речові докази: кристалічну речовину поміщену у спецпакет експертна служба №3784101; сейф пакет поміщений у спецпакет експертна служба №3666265; чашу Петрі поміщену у спецпакет експертна служба №5273257, які здані в кімнату зберігання речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 3209,26 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1