Справа № 643/1607/24
Провадження № 1-кс/643/293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 м. Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Московського районного суду міста Харкова погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.12.2023 за №0004437 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, не працюючого, у силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що на теперішній час утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор»,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.12.2023 близько о 17:30 год., точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебував за місцем реєстрації та мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає разом зі своїм рідним братом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перебування у квартирі у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт між ним та його братом, на ґрунті стійких неприязних відносин, які склались між ними раніше. Під час словесного конфлікту, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_5 знаходились в кімнаті, між ними виникла штовханина. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на позбавлення життя його брата ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_5 , діючи з метою реалізації вказаного раптово виниклого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя свого брата ОСОБА_5 , з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, бажаючи діяти саме таким чином, умисно, діючи при цьому швидко та продумано, бажаючи настання можливих наслідків своїх дій у вигляді смерті ОСОБА_5 , в момент коли ОСОБА_5 знаходився навпроти ОСОБА_5 на відстані витягнутої руки, взяв лівою рукою зі столу кухонний ніж, який має колюче-ріжучі властивості, та продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на позбавлення життя, використовуючи його в якості знаряддя злочину, наніс брату ОСОБА_5 два удари по тулубу справа, пошкодивши внутрішні життєво - важливі органи дихальної системи та системи кровообігу, після чого припинив свої злочинні дії.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у закінченому замаху на умисне вбивство.

ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України 27.12.2023 та 28.12.2023 йому належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Також 29.12.2023 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 24.02.2024, а строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 28.03.2024.

Сторона обвинувачення вказує, що дія попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується, однак завершити досудове розслідування не виявляється можливим з об`єктивних причин та на даний час вбачаються підстави для продовження строку застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були встановленні слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного. Так, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені обставини, сторона обвинувачення просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

У судовому засіданні прокурор та слідчий доводи поданого клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити. Зазначили, що станом на теперішній час необхідно отримати висновки призначених судово-медичних експертиз для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого та встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень. Додали, що обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували. Захисник зокрема вказував, що обставини, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу змінились, а тому наведені стороною обвинувачення ризики втратили свою актуальність. Так, ОСОБА_5 кається у вчиненому та співпрацює зі слідством, потерпілий наразі виписаний з лікарні та не має претензій до свого брата, свідки, на яких би міг впливати ОСОБА_5 взагалі відсутні. Таким чином просив відмовити у задоволенні даного клопотання та обрати більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання встановлено наступне.

Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004437 від 27.12.2023, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

За підозрою у вчиненні даного злочину 27.12.2023 о 20.25 год., у порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 28.12.2023 належним чином повідомлено про підозру.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 29.12.2023 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту фактичного затримання, тобто по 24.12.2023.

Постановою керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова від 20.02.2024 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 28.03.2024.

З комплексного тлумачення ст.ст.177, 184, 199 КПК України випливає, що до предмету доказування у справах про продовження строків тримання під вартою належить доведення: обґрунтованості підозри; виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України стороною обвинувачення доведено, що в рамках продовженого строку досудового розслідування є необхідність у отриманні висновків судових експертиз, які дадуть змогу забезпечити повне, всебічне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 злочину та подальше їх використання в ході судового розгляду.

Так, з клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що наразі не отримано висновки судово-медичних експертиз про встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілого та встановлення механізму нанесення тілесних ушкоджень.

Тобто стороною обвинувачення доведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри необхідно зазначити, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження, а через це є достатньою для наявності у слідчого судді можливості вирішення питання про продовження дії попереднього ув`язнення підозрюваного. Дане твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу, метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати безстороннього спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді факт протиправної діяльності підозрюваного є достатньо ймовірним, та підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 27.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України від 27.12.2023; довідкою КНП "Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 28.12.2023, згідно якої у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 маються тілесні ушкодження у вигляді: проникаючі колото-різані поранення грудної клітини праворуч, гемопневмоторекс, розрив печінки, гемоперіторіум І ступеню.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено, що продовжує мати місце ризик, передбачений ст.177 КПК України, який був підставою для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризик того, що перебуваючи не під вартою з високою долею ймовірності ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, максимальна санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Аналізуючи вказаний ризик у контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слідчий суддя враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , який має середню освіту, офіційно не працює, не має офіційного доходу, неодружений, зі слів у силу ст.89 КК України раніше несудимий.

Однак, встановлені характеризуючі дані у своїй сукупності не є тими обставинами, які виключають або суттєво зменшують ризик втечі, не слугують достатнім стримуючими факторами для забезпечення його належної процесуальної поведінки з урахуванням обставин вказаного кримінального провадження, і жодним чином не свідчать на користь того, що обрання більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризику спрямованому на уникнення від правосуддя.

Таким чином, ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду є досить ймовірним, оскільки обставин, які б виключали або суттєво зменшували цей ризик не встановлено. Більше того, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 є особою похилого віку та не підлягає мобілізації у період воєнного стану, а тому може безперешкодно покинути межі території України.

Також слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику незаконного впливу на потерпілого з боку підозрюваного, тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, шляхом вмовлянь може незаконно вплинути на потерпілого з метою зміни або надання вигідних для нього показань. Також слід зазначити, що ОСОБА_5 є рідним братом підозрюваного та вони разом мешкають в одній квартирі. При цьому, свідки та потерпілі надають покази суду безпосередньо, саме ці докази суд покладає в основу прийнятого рішення.

На даній стадії досудового розслідування також не можна виключати ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому він підозрюється, оскільки, як свідчать матеріали провадження, між підозрюваним та його братом ОСОБА_5 постійно виникають конфлікти на побутовому ґрунті. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки з високою долею ймовірності ОСОБА_5 може знов вдатись до протиправних дій стосовно свого брата.

Доводи сторони захисту про співпрацю підозрюваного зі слідством та його примирення з потерпілим, на переконання слідчого судді, жодним чином не спростовують встановлених ризиків з огляду на вищезазначене. Більше того, підозрюваний та потерпілий мешкають за однією адресою, що лише збільшує вірогідність настання ризиків, передбачених п.3, 5. ч.1 ст.177 КПК України.

Слід зауважити, що ЄСПЛ орієнтує національні суди при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою розглянути альтернативні засоби забезпечення явки особи до суду.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність трьох ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також дані, які характеризують його особу, не знайшов для цього підстав. На переконання слідчого судді, інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Окрім цього, в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятора.

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превуалює над принципом поваги до свободи особистості".

У даному випадку ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме у закінченому замаху на умисне вбивство, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Крім того, суд не може лишити поза увагою обставини скоєння кримінального правопорушення, що також підтверджує соціальну неприйнятність вчиненого діяння та виправдовує вимушене обмеження прав підозрюваного.

Оскільки строк обраного запобіжного заходу спливає, завершити досудове розслідування не є можливим, підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу, ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не втратили свою актуальність, суд вважає за можливе клопотання задовольнити та продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з умисним заподіянням смерті людині, а також дані які характеризують його особу, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 196, 199 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 23:59 години 28.03.2024, тобто в межах строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15:30 годині 26.02.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1