Справа № 216/2942/24
Провадження № 1-кп/216/494/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0000482 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2023 року в денний час доби обвинувачений ОСОБА_3 , будучи знайомим та перебуваючи у приятельських відносинах із ОСОБА_6 , знаходились неподалік будинку АДРЕСА_2 , де біля них був припаркований належний ОСОБА_7 автомобіль Kia Cerato, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », бежевого кольоруз ідентифікаційним номером НОМЕР_2 . В цей час, враховуючи товариські взаємини між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , який за добровільної згоди власника користувався вказаним автомобілем, ОСОБА_3 мав при собі ключи від замку запалювання зазначеного вище автомобіля. Далі, в той час як ОСОБА_6 відійшовши по особистим справам, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

В наступному, ОСОБА_3 враховуючи сприятливу для нього обстановку, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, незаконно, із корисливих мотивів підійшов до автомобіля Kia Cerato, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », бежевого кольору з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , за допомогою наявних при ньому ключів від замку запалювання відчинив двері у салон та запустив двигун, після чого на вказаному автомобілі з місця злочину поїхав, тобто заволодів транспортним засобом - автомобілем Kia Cerato реєстраційний номер « НОМЕР_1 », бежевого кольору з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 , розпорядившись останнім на власний розсуд і заподіявши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди в сумі 175529,28 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

26 квітня 2024 року до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 24 квітня 2024 року між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою вину в обсязі підозри у судовому провадженні.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На момент підписання угоди про визнання винуватості ОСОБА_3 були зрозумілі наслідки укладення такої угоди, викладені у ст. 473 КПК України і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України) та касаційному порядку (п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України). Крім того, ОСОБА_3 усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги КПК України та КК України, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений, захисник, кожен окремо в судовому засіданні також просили затвердити угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин.

Потерпілий ОСОБА_7 правом на участь у судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечує щодо укладення угоди про визнання винуватості (а.с. 15).

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим чи підозрюваним може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкоду завдано лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. Вказаний злочин в силу ст.12 КК України, є тяжким злочином, а отже за такого, угоду про визнання винуватості може бути укладено. Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення п.1 ч.1 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано, також суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди було недобровільним відсутні, фактичні підстави для визнання винуватості мають місце.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладену 24.04.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря нарколога не перебувала і не перебуває (а.с. м.к.п. 39), матеріальна школа відшкодована потерпілому в повному обсязі шляхом повернення майна.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим в судовому засіданні згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України та призначення обвинуваченому узгодженої між сторонами угоди міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 24 квітня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному проваджені № 0000482 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України без конфіскації майна.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому за ч. 2 ст. 289 КК України узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти наОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Матеріали кримінального провадження № 0000482 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/2942/24 (1-кп/216/494/24).

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок) за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-24/11676-АВ від 15.03.2024 року документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_7 (м.к.п. а.с. 32), залишити потерпілому.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Особливості та обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 394 та ч. 2 ст. 473 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1