ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 680/624/23

Провадження № 11-кп/4820/351/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001045 від 01.07.2023, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2024 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою освітою, одружену, матері трьох неповнолітніх дітей, не працюючу, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Новоушицьким РВ УМВС України в НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , раніше судиму:

- 30 вересня 2022 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ч.4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, -

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного ОСОБА_8 покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2022 року та остаточно до відбуття ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 27 лютого 2024 року, зараховано їй у строк відбуття покарання термін ув`язнення - тримання під вартою з 01 липня 2023 року по 26 лютого 2024 року включно з розрахунку один день ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишено запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Скасовано арешт накладений згідно ухвали слідчого судді від 06 липня 2023 року на молот, наволочку, футболку.

Стягнуто з засудженої ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Держави судові витрати на залучення експертів в сумі 3118, 99 грн. (три тисячі сто вісімнадцять гривень, 99 коп.).

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст..100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_8 30.06.2023 близько 19 год. 30 хв., у АДРЕСА_1 , перебуваючи у кімнаті житлового будинку, на ґрунті неприязних відносин із чоловіком ОСОБА_9 , з яким перебувала у шлюбі, заподіяла йому смерть за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , реалізовуючи злочинний намір, пов`язаний з домашнім насильством щодо одного з подружжя, спрямований на умисне вбивство потерпілого, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, взяла до рук знаряддя злочину тяжкий металевий молот, який принесла з підсобного приміщення домогосподарства, підійшла до потерпілого ОСОБА_9 , який лежав на ліжку, та розуміючи травматичні властивості вказаного предмету, з метою умисного вбивства, цілеспрямовано, нанесла не менше семи ударів, в тім`яну ділянку голови останнього, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран в лобно-тім`яній ділянці справа, в тім`яній області справа, в потилично-тім`яній ділянці справа, в тім`яній області з ліва, потилично-тім`яній області зліва, в потиличній області зліва, в потиличній області зліва на 1,8 см донизу від нижнього кінця попередньої рани, крововиливу в м`які покриви голови з внутрішніх поверхонь в місцях зазначених ран, множинних переломів основ склепіння та основи черепу, субдуральної гематоми (між твердою та м`якими мозковими оболонками) скроневої області зліва, розлитого темно-червоного субарахноїдального крововиливу (під м`які мозкові оболонки) півкуль мозку та мозочка, множинних точкових темно-червоних крововиливів в білу речовину головного мозку, які є небезпечними для життя в момент заподіяння, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 , який помер на місці злочину.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок змінити, призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.115 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді 5 років позбавлення волі і на підставі с.71 КК України визначити остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Вказує, що обставини, які пом`якшують ОСОБА_8 покарання є визнання вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, наявність міцних соціальних зв`язків.

Зазначає, що злочин вчинила обороняючись та намагаючись захиститися від злочинних дій потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок змінити, призначити остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Посилається на те, що на її утриманні перебуває троє дітей, щиро кається у вчиненому, злочин вчинила в стані сильного душевного хвилювання, оскільки напередодні її побив чоловік.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника на підтримання доводів апеляційних скарг, представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 , який просив залишити без задоволення апеляційні скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь ким із учасників судового процесу, в тому числі і самою обвинуваченою.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, є вірною.

Покарання обвинуваченій ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням особи обвинуваченої, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнано вчинення злочину жінкою щодо кривдника, який періодично вчиняв домашнє насильство.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом визнано рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Так, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, суд врахував, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштована, вона у важких матеріально-побутових умовах виховувала трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з обвинуваченою проживала мати інвалід, обвинувачена хворіла на алкоголізм, проте, певний період часу до інкримінованого злочину алкоголь не вживала, і під час вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, вчинила злочин під час іспитового строку, а також і поведінку потерпілого, який зловживав алкоголем і періодично вчиняв домашнє насильство щодо обвинуваченої.

Крім того, за місцем проживання ОСОБА_8 характеризується негативно (т.1, а.к.п.127), вона проживала у домоволодінні матері з потерпілим, якого вбила, та трьома спільними дітьми (т.1, а.к.п.128). ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікаря нарколога у зв`язку з алкоголізмом (діагноз: F10.2) (т.1, а.к.п. 146), на обліку у психіатра не перебуває (т.1, а.к.п. 148).

Суд першої інстанції детально проаналізував сукупність зазначених обставин, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин провадження, особи обвинуваченої ОСОБА_8 та дійшов правильного висновку про призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції інкримінованого злочину, з його реальним відбуванням, та остаточного покарання з врахуванням положень ст.71 КК України, яке, на думку колегії суддів, повною мірою відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів і не є несправедливим через його суворість.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 про те, що суд не надав належної оцінки особі обвинуваченої та не врахував всіх обставин, які пом`якшують йому покарання, а саме наявність у неї на утриманні трьох неповнолітніх дітей є необґрунтованими, оскільки ці обставини судом взято до уваги при призначенні покарання у сукупності з іншими обставинами у провадженні, при цьому вони існували і на час вчинення ним інкримінованого злочину, та не стали стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Не можуть бути задоволеними і вимоги апеляційних скарг про врахування обставини, що пом`якшує покарання як щире каяття виходячи з наступного.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.01.2024 року у справі № 283/2169/19 та у постанові від 15.11.2021 року у справі № 199/6365/19, поняття «щире каяття» передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення кримінального правопорушення. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею кримінального правопорушення (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби його вчинення, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

З повідомлення ОСОБА_8 в органи поліції слідує, що вона повідомила не про вбивство чоловіка, а про те, що ОСОБА_9 впав і вдарився до металевої установки для чищення взуття та помер на місці події (т.1, а.к.п.9). Під час затримання вона повідомила, що захищалась від нападу потерпілого (т.1, а.к.п.53-60). У суді обвинувачена вину визнала частково, повідомляла, що потерпілий ударився до металевої установки для чищення взуття, а також впав у кімнаті, а вона нанесла йому лише один удар молотом. Зазначені показання обвинуваченої спростовані у суді дослідженими доказами, а тому судом першої інстанції вірно не врахував обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, для визнання якої не знаходить підстав і суд апеляційної інстанції.

Тож, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій судом першої інстанції покарання є обґрунтованим, призначеним із дотриманням вимог кримінального законодавства України, а тому, відповідно правильним. Підстав для зміни судового рішення в частині призначеного покарання обвинуваченій, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3