В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 20.10.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, не одруженого, працюючого в ТОВ «АГРО-ОВЕН Ко» забійником, з вищою освітою, маючого неповнолітню дитину, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, за місцем спільного проживання, за адресою АДРЕСА_1 , систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з котрою перебував у шлюбі з 19.12.2018 року по 17.05.2023 року, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, розповсюдженні неправдивих чуток, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних (моральних) страждань у останньої.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 06 травня 2023 року, о 22 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за вказаною адресою за місцем спільного мешкання зі своєю дружиною ОСОБА_5 , з якою на той час перебував у сімейних відносинах, умисно вчинив відносно неї психологічне насильство, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, що призвело до її психологічних страждань.

16 травня 2023 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Окрім цього, 05 липня 2023 року, о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї вже колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно мешкає та має спільний побут, перебуваючи за адресою їх проживання по АДРЕСА_1 , повторно умисно вчинив відносно останньої психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та словесно ображав останню, а також намагався спровокувати бійку, тим самим вчинив психологічний тиск на неї, що призвело до психологічних страждань останньої.

18 липня 2023 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також, 30 вересня 2023 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , з якою спільно мешкає та має спільний побут, перебуваючи за адресою їх проживання по АДРЕСА_1 , повторно умисно вчинив відносно останньої психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, що призвело до її психологічних страждань. Далі 30 вересня 2023 року о 07 годині 55 хвилині, ОСОБА_4 , продовжуючи свої умисні дій спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , за адресою їх спільного мешкання по АДРЕСА_1 , повторно умисно вчинив відносно останньої психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та порушив вимоги термінового заборонного припису, що призвело до її психологічних страждань.

12 жовтня 2023 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_4 , визнано винним у вчинені вказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 , правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань.

Так, 19.10.2023 року о 19 год. 19 хв., ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , де проживає разом із колишньою дружиною ОСОБА_5 , вчинив відносно останньої конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами при неповнолітніх дітях, які принижують честь і гідність потерпілої, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до тривалих, інтенсивних та негативних за своїми проявами психологічних (моральних) страждань у останньої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, пояснив, що на даний час він розуміє свою негідну поведінку та шкодує у вчиненому. Показання суду давати відмовився, пояснивши, що визнає усі обставини, викладені в обвинувальному акті та йому нічого додати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд вважає, що його винуватість доведена в ході судового розгляду на підставі фактичних даних, які містяться в досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що обвинувачений є її колишнім чоловіком, після розлучення вони мешкали в одному будинку, а з листопада 2023 року вона вимушена була знайти інше житло. Протягом тривалого часу обвинувачений знущався з неї морально, ображав нецензурною лайкою, розповідав про неї неправдиві історії, слідкував за нею по селу, при цьому брав з собою їх малолітню доньку та настроював проти неї, телефонував у нетверезому стані та ображав її нецензурною лайкою, систематично ображав старшу доньку, яка йому не рідна. Через це вона (потерпіла) перебуває у постійному стресі, не могла спати ночами, оскільки обвинувачений влаштовував сварки, кричав на неї, знущався, казав усілякі гидоти, і все це відбувалося у присутності дітей. Вона постійно викликала поліцію, просила обмежити їх спілкування, на що обвинувачений не реагував. Причину такої поведінки вона вбачає у зловживанні обвинуваченим спиртними напоями, оскільки домашнє насильство стосовно неї обвинувачений вчиняв у стані алкогольного сп`яніння.

Витягом з ЄРДР від 20.10.2023 року підтверджується, що 19.10.2023 року зареєстровано кримінальне провадження за №0000301 за заявою ОСОБА_5 та розпочато досудове розслідування правовою кваліфікацією ст.126-1 КК України (а.с.37).

Як вбачається з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2023 року, ОСОБА_5 звернулася до органів поліції та просила прийняти міри реагування до її колишнього чоловіка ОСОБА_4 , який систематично вчиняє відносно неї психологічне насильство (а.с.38).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2023 року у справі №179/891/23, ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_5 (а.с.43).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2023 року у справі №179/1229/23, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за повторне вчинення домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_5 (а.с.41).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2023 року у справі №179/1524/23, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за повторне вчинення домашнього насильства відносно падчерки ОСОБА_6 (а.с.41).

Відповідно до постанови Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2023 року у справі №179/1741/23, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за невиконання заборонного припису та вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини, ОСОБА_5 , вчинене повторно (а.с.41).

Відповідно до даних протоколу огляду від 16.11.2023 року, слідчим оглянуті відеозаписи з нагрудних відеокамер інспектора СРПП ВП №1, на яку проводився відеозапис при складанні адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_4 з приводу вчинення останнім домашнього насильства відносно колишнього подружжя в смт.Магдалинівка від 30.09.2023 року, відеозаписи скопійовані на диск та долучені до матеріалів кримінального провадження. Згідно вказаних відеозаписів працівниками поліції зафіксовано факт порушення ОСОБА_4 заборонного припису та вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , складено відповідні протоколи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до висновку експерта №1276 від 21.12.2023 року за результатами проведення судово-психологічної експертизи, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам підекспертної в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_5 , ситуація, що досліджується за справою, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу.

Внаслідок дій ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації (а.с.47-53).

З копії рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17.05.2023 року у справі №179/101/23 вбачається, що шлюб, зареєстрований 19 грудня 2018 року Магдалинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №87 між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірваний (а.с.69-70).

Інші докази сторонами не надавалися та судом не досліджувалися.

Сукупність досліджених доказів, зазначених вище, представлених стороною обвинувачення узгоджуються між собою, які судом приймаються в якості належних, допустимих, достовірних, будучи достатніми у своєму взаємозв`язку, що беззаперечно вказують на причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не одружений, має неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; працює у ТОВ «Агро-Овен Ко» забивачем худоби; відповідно до наданих характеристик за місцем роботи та місцем мешкання характеризується задовільно; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває, групи інвалідності не має; перебуває на тимчасовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 07.08.2023 року, на військову службу до ЗСУ або інших військових формувань не призивався (а.с.59- 68).

Згідно досудової доповіді Новомосковського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації у Дніпропетровській області», ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) оцінюється як середній, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено. Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого, вимоги закону України про кримінальну відповідальність, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого не достатньо призначення покарання у виді громадських робіт, водночас його виправлення можливе без призначення більш суворого покарання у виді обмеження або позбавлення волі, передбачених санкцією ст.126-1 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 , який набрав чинності 28.03.2024 року, покарання у виді арешту замінене на покарання у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до положень ст. 591 Кримінального кодексу України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 591 КК України суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 591 КК України суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки:

1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою;

2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

5) пройти курс лікування від наркотичної, алкогольної залежності, розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Частиною 1 ст. 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Призначення покарання у виді пробаційного нагляду пом`якшує кримінальну відповідальність порівняно із передбаченим санкцією статті 126-1 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення) покаранням у виді арешту, тому зазначений закон має зворотну дію в часі.

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду в межах, визначених санкцією ст.126-1 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

Відповідно до ст.ст.122, 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судово-психологічної експертизи №1276 від 21.12.2023 року у сумі 3786,40 грн. (а.с.47).

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-психологічної експертизи у сумі 3786,40 грн. (три тисячі сімсот вісімдесят шість грн. 40 коп. ).

Речові докази: диск формату DVD-R з відеозаписами складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1