Справа № 481/322/24
Провадж.№ 1-кп/481/53/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Новий Буг, Миколаївської області, клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000644 від 27.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Новобузького районного суду перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000644 від 27.12.2023 року відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

15.04.2024 року прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені п. 1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України (можливість переховуватись від суду, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується), які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. Прокурор, як на обставини наявності вказаних ризиків посилається на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому за вчинений злочин, з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_4 проживає разом з потерпілим та йому відоме місце проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, що свідчить про те, що останній, перебуваючи на волі, може незаконно впливати, шляхом підкупу, залякування чи вмовлянь на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою, щоб вони не повідомляли про фактичні обставини кримінального правопорушення. Також, ОСОБА_4 проживає разом з потерпілим та може довести свій умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 до кінця, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, а також суспільний інтерес, оскільки зазначений злочин направлений проти життя та здоров`я особи, тобто є одним із найбільш тяжких злочинів проти особи, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчиненні відбувається посягання на життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечував, зазначивши, що не планує ухилятись від суду, впливати на потерпілого і свідків та посягати на життя брата, оскільки з ним помирився. Тому він просив застосувати до нього менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, які були наявні при обранні запобіжного заходу обвинуваченому перестали існувати, тому також погодився з позицією обвинуваченого про застосування до нього домашньго арешту.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що психологічна атмосфера в сім`ї ОСОБА_4 не змінилась, батьки продовжують зловживати алкогольними напоями та вчиняють сварки, що негативно може вплинути на неповнолітнього обвинуваченого.

Суд, заслухавши обгрунтування прокурора ОСОБА_3 , пояснення захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 3 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» №12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Як вбачається зі змісту клопотання, ухвалою слідчого судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.12.2023 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком, який у подальшому продовжувався, зокрема ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 23.02.2024 року, строком до 22.04.2024 року включно.

Підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, або його скасування.

Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час, не змінилися.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, усвідомлюючи, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може залишити місце свого проживання в АДРЕСА_1 , яке, також, не збігається з місцем його реєстрації ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилитись від суду та виконання процесуальних рішень, може уникати кримінального переслідування, впливати на потерпілого та свідків даного кримінального провадження які є членами його сім`ї, а також довести свій умисел спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 до кінця або вчинити інше кримінальне правопорушення через негативну та неспокійну обстановку в сім`ї, де батьки зловживають алкогольними напоями та вчиняють сварки і бійки.

Оцінюючи тяжкість вчиненого злочину, який інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь його суспільної небезпечності у конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_4 , з метою попередження ризику його переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується, з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому діяння, вікових і психологічних особливостей та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на шістдесят днів(два місяці), без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст.131, 132, 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369-372, 492 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , задовольнити.

Неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів (два місяці) до 14 червня 2024 року, включно.

Строк дії ухвали в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - 60 днів (два місяці).

Копію ухвали вручити прокурору ОСОБА_3 , неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , законному представнику ОСОБА_5 , захиснику ОСОБА_6 та скерувати начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 15:00 год. 18.04.2024 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1