УХВАЛА

10 червня 2024 року

м. Київ

справа № 755/13531/23

провадження № 51-6536ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої палати Касаційного кримінального суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва про продовження строків тримання під вартою,

встановив:

Скаржник ставить питання про касаційний перегляд рішень Дніпровського районного суду про продовження йому строку утримання під вартою до 60 діб, постановлених у кримінальному провадженні до ухвалення судового рішення по суті. Вважає їх незаконними, посилаючись на неправомірний склад суду, оскільки секретар судового засідання в іншому кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 є свідком у справі.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Так, у касаційній скарзі має бути зазначено судове рішення, що оскаржується (п. 3 ч. 1 ст. 427 КПК). Однак всупереч цій вимозі в касаційній скарзі ОСОБА_5 не зазначено, які саме судові рішення він оскаржує та якими є дати їх ухвалення.

Окрім того, зі змісту скарги вбачається, що оскаржувані рішення постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, але в скарзі відсутня інформація про те, чи переглядались вони в апеляційному порядку. Між тим, згідно з ч. 5 ст. 422-2 КПК ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Зазначене позбавляє суд касаційної інстанції можливості визначитись які саме рішення, передбачені ст. 424 КПК, оскаржує ОСОБА_5 .

На порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додані копії оскаржуваних судових рішень.

У касаційній скарзі мають бути зазначені вимоги до суду касаційної інстанції, які узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК про повноваження цього суду за наслідками розгляду скарги, та обґрунтування вимог з урахуванням підстав для скасування або зміни судових рішень, передбачених у ст. 438 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Згідно зі ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Проте ОСОБА_5 не дотримався цих положень закону, оскільки в касаційній скарзі відсутня відповідна прохальна частина.

Скаржник у касаційній скарзі має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень і які, на його думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Крім того, касаційна скарга повинна бути викладена державною мовою.

Для складання та подання касаційної скарги особа має право звернутися до відповідного центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02 червня 2011 року (Єдиний контакт-центр системи безоплатної правової допомоги за номером 0 800 213 103 (безкоштовно зі стаціонарних та мобільних телефонів)).

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва про продовження строків тримання під вартою залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3