справа № 631/1684/23
провадження № 1-кп/631/69/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у вигляді

особистого зобов`язання

24 червня 2024 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 2 Нововодолазького районного суду Харківської області справу з єдиним унікальним № 631/1684/23 за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 травня 2023 року під № 0000688, щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 119, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Нововодолазького районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 119, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 367 КК України, справа № 631/1684/23, провадження № 1-кп/631/69/24.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання надане 24 червня 2024 року через канцелярію суду за вхідним № 4709/24-вх., в обгрунтування зазначив наступне.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження. На теперішній час наявні ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, злочин, який інкримінуються ОСОБА_6 є тяжким, за вчинення законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Крім того, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, з огляду на те, що підозрюваному ОСОБА_6 відомі показання свідків, особисті данні яких відкриті підозрюваному, із зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону та які підтверджують факт вчинення ним кримінального правопорушення, а також факт його знайомства з потерпілими, особисті данні яких відкриті підозрюваному, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний може здійснювати на них незаконний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання.

У зв`язку із викладеним, зважаючи на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та або суду; незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні), просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб. Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків залучення ОСОБА_6 для оперативного виконання завдань ДСНС України за призначенням на території України; залучення ОСОБА_6 до виконання завдань у складі Мобільної опертивної групи апарату ДСНС України, а також для виконання заходів, передбачених посадовою інструкцією ОСОБА_6 ; залучення ОСОБА_6 до робіт з оцінки обстановки та координації дій, залучених сил, безпосередньо у зоні надзвичайної ситуації у складі Мобільної опертивної групи; залучення ОСОБА_6 до робіт по ліквідації наслідків надзвичайний ситуацій на об`єктах зберігання боєприпасів, вибухових робіт особливого характеру, а також при інших особливих умовах; залучення ОСОБА_6 до безпосереднього виконання роботи з пошуку, вилучення і знешкодження ВНП, а також вибухових робіт особливого характеру; 3) невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Представники потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 клопотання прокурора підтримали.

Захисник ОСОБА_11 заперечував проти клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , оскільки, на його думку, ризики, зазначені прокурором, зі сплином часу значно зменшились. Захисник вважав, що покладення на обвинуваченого обов`язку не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду є надмірним навантаженням на ОСОБА_6 з урахуванням воєнного стану в країні, просив зазначений обов`язок не застосовувати при постановленні ухвали.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника. Окремо зазначив, що жодного разу не порушував обов`язків, встановлених судом, просив не застосовувати щодо нього

обов`язок не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали думку захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ретельно дослідивши клопотання сторони обвинувачення, уважно вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч. 1 ст. 1 КПК України).

За правилами ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Перелік запобіжних заходів, які підлягають застосуванню, наведений у ст. 176 КПК України.

Так, за ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч. 1 ст. 179 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що за обставин, викладених у сформульованому обвинуваченні, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, відповідно до приписів ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (наприклад, пункт 32 рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86)) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)).

Ураховуючи наведені вище критерії, на обґрунтованість обвинувачення для вирішення питань на даній стадії кримінального провадження, вказує те, що в результаті проведеного досудового розслідування ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, а згодом висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2023 року обвинуваченому застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 12 січня 2024 року, а потім продовжено ухвалами Нововодолазького районного суду Харківської області від 11 січня 2024 року від 06 березня 2024 року.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 01 квітня 2024 року змінено обов`язки, покладені на обвинуваченого ОСОБА_6 за ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 06 березня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме: відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на обвинуваченого обов`язки:1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків залучення ОСОБА_6 для оперативного виконання завдань ДСНС України за призначенням на території України; залучення ОСОБА_6 до виконання завдань у складі Мобільної опертивної групи апарату ДСНС України, а також для виконання заходів, передбачених посадовою інструкцією ОСОБА_6 ; залучення ОСОБА_6 до робіт з оцінки обстановки та координації дій, залучених сил, безпосередньо у зоні надзвичайної ситуації у складі Мобільної опертивної групи; залучення ОСОБА_6 до робіт по ліквідації наслідків надзвичайний ситуацій на об`єктах зберігання боєприпасів, вибухових робіт особливого характеру, а також при інших особливих умовах; залучення ОСОБА_6 до безпосереднього виконання роботи з пошуку, вилучення і знешкодження ВНП, а також вибухових робіт особливого характеру; 3) невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні та продовжено ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 30 квітня 2024 року.

Вирішуючи клопотання прокурора суд зазначає, що обвинуваченому інкриміновано вчинення тяжкого кримінального правопорушення. На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, свідків не допитано, докази, передбачені ст. 84 КПК України, з боку сторони обвинувачення та захисту, не досліджені, у зв`язку з чим, суд доходить висновку про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що підполковник служби цивільного захисту ОСОБА_6 працює на посаді головного фахівця відділу організації роботи з гуманітарного розмінування управління організації піротехнічних та інших спеціальних робіт Департаменту реагування на надзвичайні ситуації апарату Державної служби України з надзвичайних ситуацій, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, маєзначний досвід роботи з питань ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, неодноразово приймав участь в евакуації населення, гасіння пожеж та розборі конструкцій, пов`язаних з ліквідацією наслідків авіаційних бомбардувань. За сумлінне виконання службових обов`язків нагороджений медаллю «За врятоване життя», нагрудним знаком «За відвагу в надзвичайній ситуації», медаллю «20 років сумлінної служби». Обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утримання малолітню дитину, сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матір ОСОБА_13 , 1950 року народження, що є особою похилого віку та має хворобу серця. Дружина обвинуваченого, ОСОБА_14 , хворіє на цукровий діабет 1 ступеню.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, реальним є ризик переховування, адже наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме, кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, і сам факт скоєння тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, дає підстави вважати, що обвинувачений без застосування запобіжного заходу до нього, може переховуватись від суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності.

Отже, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховування від суду.

Слушним є ризик впливу на потерпілих та свідків, оскільки зазначені особи на даний час не допитані, а тому не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмеженим у спілкуванні із цими особами, яким відомі обставини вчинення злочинів у яких останній обвинувачується, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Так, з огляду на те, що обвинуваченому ОСОБА_6 відомі місцезнаходження потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, він може вчинити вплив на них з метою зменшення провини, або взагалі з метою відмови від надання ними викривальних показань, для уникнення кримінальної відповідальності та покарання, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Незважаючи на те, що в ході досудового розслідування свідки вже були допитані, однак суд відповідно до ст. 23, 95 КПК України сприймає докази безпосередньо.

Таким чином, у даному випадку існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, на переконання суду, твердження сторони захисту щодо відсутності необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, є безпідставними, оскільки судом встановлено наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Посилання захисника ОСОБА_11 на те, що покладення на обвинуваченого обов`язку не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду є надмірним навантаженням на ОСОБА_6 , суд вважає надуманим та таким, що не підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно обвинуваченого буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та зможе запобігти ризикам, передбаченим положеннями ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

Слід зазначити, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк якого спливає 29 червня 2024 року, виявився вкрай дієвим та таким, завдяки якому досягнуто мети такого застосування - забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 177 - 179, 193, 194, 196, 205, 314-316, 315, 369 372, 392, 532, 533 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків залучення ОСОБА_6 для оперативного виконання завдань ДСНС України за призначенням на території України; залучення ОСОБА_6 до виконання завдань у складі Мобільної опертивної групи апарату ДСНС України, а також для виконання заходів, передбачених посадовою інструкцією ОСОБА_6 ; залучення ОСОБА_6 до робіт з оцінки обстановки та координації дій, залучених сил, безпосередньо у зоні надзвичайної ситуації у складі Мобільної опертивної групи; залучення ОСОБА_6 до робіт по ліквідації наслідків надзвичайний ситуацій на об`єктах зберігання боєприпасів, вибухових робіт особливого характеру, а також при інших особливих умовах; залучення ОСОБА_6 до безпосереднього виконання роботи з пошуку, вилучення і знешкодження ВНП, а також вибухових робіт особливого характеру;

3) невідкладно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання ним вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 24 серпня 2024 року.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду.

Ухвала, що набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Повний текст ухвали буде оголошено 28 червня 2024 року о 12 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1