ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/2385/24

Провадження № 1-кп/210/499/24

29 квітня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку в залі Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 23 квітня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 18 жовтня 2005 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.307 ч.2, 69, 363 ч.2, 70 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнився 11 жовтня 2007 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін покарання 10 місяців 20 днів;

2) 21 квітня 2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, до визначеного строку покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 жовтня 2005 року, та визначено остаточний строк покарання у вигляді 03 років 01 місяця позбавлення волі, з конфіскацією майна. Звільнився 22 березня 2011 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

3) 15 березня 2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.395 КК України, до покарання у вигляді 02 місяців арешту. Звільнився 15 травня 2012 року по відбуттю строку покарання;

4) 17 жовтня 2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.ч.2, 3, 263 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. Звільнився 06 травня 2015 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк покарання 01 рік 02 місяці 11 днів;

5) 07 вересня 2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.309 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано частину не відбутого покарання за вироком суду від 17 жовтня 2012 року, та визначено остаточне покарання у вигляді 02 років 03 місяців позбавлення волі;

6) 08 грудня 2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, шляхом часткового складення покарань, визначено остаточний строк покарання у вигляді 03 років 03 місяців позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2016 року, вирок від 08 грудня 2015 року скасовано в частині призначеного покарання. Вважається засудженим за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі, за ст.ст.185 ч.2, 309 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років 03 місяців позбавлення волі. Звільнився 22 червня 2018 року з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий термін покарання 01 місяць 03 дні;

7) 25 червня 2019 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.263 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.4, 70 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі;

8) 04 грудня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.190 ч.2, 309 ч.2, 358 ч.1, 358 ч.4, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 03 років 08 місяців позбавлення волі;

9) 05 серпня 2020 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 03 років 08 місяців позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року, вирок від 05 серпня 2020 року змінено в частині призначеного покарання. Вважається засудженим за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 03 років 08 місяців позбавлення волі;

10) 04 листопада 2020 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.3 ст.185 ч.3, ст.185 ч.3, 309 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 04 років 08 місяців позбавлення волі;

11) 19 січня 2021 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.190 ч.2, 70 ч.4 КК України, до покарання у вигляді 04 років 10 місяців позбавлення волі. Звільнився 27 грудня 2023 року з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.126 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 квітня 2024 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , перебував у парку імені Богдана Хмельницького, котрий розташований в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де вживав алкогольні напої зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на завдання побоїв, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_5 та стоячи обличчям до нього, кулаком правої руки наніс потерпілому один удар по тулубу, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, кулаком правої руки наніс ще один удар по скроні ОСОБА_5 , тим самим умисно завдав побої потерпілому, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.126 ч.1 КК України, за ознаками умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Частиною 2 ст.382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Від прокурора Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, і він згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим клопоче про розгляд обвинувального акту відносно останнього у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_7 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку.

Також, у вказаній заяві зазначає, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілим ОСОБА_5 також надано письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

У відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

ОСОБА_4 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст.126 ч.1 КК України.

Згідно з частини 2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, винну особу, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, на обліку у лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога, характеризується позитивно.

На підставі ст.66 КК України як обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Матеріальні збитки відносно потерпілого відсутні. Цивільний позов не заявлено. Право потерпілому на його пред`явлення роз`яснено.

Судові витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні і призначити йому покарання за ст.126 ч.1 КК України, у виді штрафу в дохід держави у розмірі 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.), що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України не обирався.

Матеріали кримінального провадження за №0000177 від 23 квітня 2024 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/2385/24, провадження №1-кп/210/499/24.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1