Провадження №11-кп/801/603/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання : ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу з доповненнями захисника засудженої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2024 про відмову у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році».

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу з доповненнями, просила скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2024 року, постановити нову ухвалу, якою на підставі п.5 ст. 72 КК України, в редакції від 26.11.2015 року, зарахувати ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за періоди часу: з 27.04.2017 року по 02.10.2017 року та з 19.01.2018 року по 19.10.2018 року, у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме зарахувати у строк покарання ще 862 дні; застосувати до засудженої ОСОБА_6 положення Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.190 КК України, на підставі пункту «в» ст. 1, ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIII.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2024 року у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_10 в інтересах засудженої ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями захисника мотивовано тим, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 72 КК України не зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення за періоди часу: з 27.04.2017 року по 02.10.2017 року та з 19.01.2018 року по 19.10.2018 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Крім того, не застосовано положення Закону України «Про амністію у 2016 року», хоча ОСОБА_6 , на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», підпадала під дію п. «в» ст.1, ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року № 1810-VIII, який є чинним на даний час.

Відповідно вона повинна бути звільнена від відбування призначеного покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2016 року у справі №127/11849/15-K.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями, захисника ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги з доповненнями, просила їх задоволити, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга з доповненнями задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судом першої інстанції належним чином перевірено обставини, на які посилалася захисник ОСОБА_10 у клопотанні та з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону прийнято законне, обґрунтоване, належним чином умотивоване рішення.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції вірно керувався тим, що згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України (у редакції відповідно до змін, внесених Законом України №838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводилось з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У кримінальному провадженні № 0009299 від 30.12.2014 року на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 02.10.2017 у справі №127/11849/15-к відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, а саме з 02.10.2017 по 30.11.2017 року, який на підставі рішення Апеляційного суду Вінницької області від 21.11.2017 продовжено з 21.11.2017 по 19.01.2018 включно.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 190 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20.08.2020 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 відносно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0009299 від 30.12.2014 року залишено без змін. На підставі ч. 2 ст. 72 КК України зараховано засудженій ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.10.2017 по 19.01.2018.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2021 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 20.08.2020 щодо ОСОБА_6 залишено без змін.

Згідно матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу затримання особи, на виконання ухвали суду від 27.04.2017 року ОСОБА_6 була затримана на виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/15212/16-к, як особа яка перебувала в розшуку за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № №0004218 від 11.06.2014 року.

З вказаного слідує, що ОСОБА_6 була затримана в рамках кримінального провадження №0004218 від 11.06.2014 року у справі № 127/15212/16-к.

Таким чином, період з 24.07.2017 року по 02.10.2017 року є строком перебування під вартою ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0004218 від 11.06.2014 року у справі № 127/15212/16-к за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, тобто в рамках іншого кримінального провадження.

Приймаючи рішення щодо застосування ст. 72 КК України Вінницький апеляційний суд перевірив та прийняв рішення щодо періоду, який підлягає зарахуванню, яке набуло законної сили, тому підстави зарахування періоду з 19.01.2018 по 19.10.2018 року відсутні.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника в частині зарахування засудженій ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 27.04.2017 до 02.10.2017, а також з 19.01.2018 по 19.10.2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вмотивовано судом також рішення щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_6 положень п. «в» ст.1, ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» вимагає обов`язкову участь в суді засудженого щодо якого вирішується питання про амністію, який має дати свою згоду суду в усній чи письмовій формі на застосування амністії із обов`язковим зазначенням цього в журналі судового засідання.

Судом проаналізовано норми Закону України «Про амністію у 2016 році» та враховано, що вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.07.2016 невиконаний, засуджену ОСОБА_6 оголошено в розшук, прийнято до уваги, що клопотання в частині застосування положень Закону України «Про амністію у 2016 році» має вирішуватись судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок за участі засудженої особи.

Крім того, захисником ОСОБА_7 не надано обгрунтованих доказів того, де на даний час перебуває засуджена ОСОБА_6 , оскільки особисто із засудженою ОСОБА_6 не спілкувалась, договір про надання правової допомоги вона заключала із донькою засудженої, узгодження правової позиції, щодо розгляду вказаного клопотання відбувалось також через доньку засудженої.

З рішенням суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

На думку апеляційного суду судом першої інстанції прийнято законне рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.

Доводи апеляційної скарги з доповненнями захисника ОСОБА_7 є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги з доповненнями захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05.04.2024 про відмову у задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженої ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та застосування щодо неї Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4