465/5220/22
1-кп/465/534/24
У Х В А Л А

судового засідання

21.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

у провадженні суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2022 за №0000348 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У межах даного кримінального провадження щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено на строк до 25.05.2024.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, які стали причиною обрання такого запобіжного заходу, зазначивши, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого, не відпали і продовжують мати місце на сьогоднішній день.

Захисник подав до суду клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді передання обвинуваченого на піклування близьким родичам з обов`язковим лікарським наглядом, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта №31 від 21.03.2024р., відповідно до якого ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходлів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної допомоги у примусовому порядку за місцем перебування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, зазначаючи про наявність ризиків ухилення від суду, враховуючи тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого винним. Щодо задоволення клопотання захисника заперечив.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, просили задоволити клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді передання обвинуваченого на піклування близьким родичам з обов`язковим лікарським наглядом.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд враховує положення ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, а також частини 2 ст. 29 Конституції України.

Згідно з приписами ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При вирішенні питання продовження строку дії, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, на даний момент продовжують існувати, оскільки з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, з огляду на високу вірогідність переховування від суду, підтверджує наведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ризики переховування від суду, впливу на свідків та потерпілого, продовження протиправної діяльності.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги обставини, які вказують на доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , суд дійшов висновків про необхідність продовження відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального правопорушення.

Підстави для продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо обвинуваченого не відпали, вищенаведені ризики продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням відповідного строку.

Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на передання обвинуваченого на піклування близьким родичам з обов`язковим лікарським наглядом, з оглду на таке.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 31 від 21.03.2024 року, ОСОБА_4 тяжким психічним розладом не страждає, виявляє органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з помірно вираженим психоорганічним синдромом та характерологічними змінами по епілептичному типу, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих йолму дій ОСОБА_4 тяжким психічним розладом хронічного чи тимчасового характеру не страждав, виявляв органічний розлад особистості та поведінки внаслідок епілепсії з помірно вираженим психоорганічним синдромом та характерологічними змінами по епілетичному типу. Наявні у ОСОБА_4 психічні порушення мали значний вплив у період інкримінованих дій на раціональне розуміння ситуаціі, власного місця та ролі в цій ситуації та контролювати свою поведінку. Тому ОСОБА_4 у період інкримінованих дій не повною мірою міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем перебування.

Будучи допитаним в судовому засіданні, судово-психіатричний експерт Роп" ОСОБА_6 пояснив, що застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може надаватися залежно від призначеного ОСОБА_4 покарання, в тому числі у місцях позбавлення волі за місцем перебування.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру регулюється главою 39 КПК України. Статтею 508 КПК України передбачені запобіжні заходи до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру,в тому числі передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

Судове провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 здійснюється після отримання обвинувального акту, враховуючи загальні положення судового розгляду, що регулюється главою 28 ЦПК України.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_4 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, суду не подавалося.

Крім цього, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта № 31 від 21.03.2024 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для зміни порядку судового розгляду згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України щодо застосування примусових заходів медичного характеру, як і не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу, передбаченого ст.508 КПК України, у виді передання передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що інкримінований ОСОБА_4 злочин, вчинений із застосуванням насильства, з урахуванням вимог ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за можливе не визначити обвинуваченому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на передання обвинуваченого на піклування близьким родичам з обов`язковим лікарським наглядом.

Строк дії ухвали - до 19 липня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їм копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 22 травня 2024 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1