УХВАЛА

іменем України

Справа № 126/1383/24

Провадження № 1-кс/126/757/2024

"17" червня 2024 р. м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000141 від 23.05.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000141 від 23.05.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.

Обґрунтовуючи своє клопотання слідчий стверджує, що під час огляду земельних ділянок водного фонду на території с. Дяківка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області встановлено факт самовільного зайняття земельних ділянок прибережної захисної смуги навколо водного об`єкту з кадастровими номерами :01:002:0094 площею 3,2788 га та :03:003:0232 площею 5 га.

Відомості за вказаним фактом Гайсинською окружною прокуратурою 23.05.2024 внесено до ЄРДР за № 0000141 з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Установлено, що на території с. Дяківка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області знаходиться земельна ділянка водного фонду кадастровий номер :03:003:0086 площею 37,0193 га, на якій розміщений водний об`єкт - став, що перебуває у користуванні ОСОБА_4 на підставі договору оренди водного об`єкта від 16.08.2019 на 20 років.

Вздовж даного водного об`єкту наявна охоронна зона прибережна захисна (земельна ділянка водного фонду за цільовим призначенням 16.00 землі запасу, кадастровий номер :03:003:0232 площею 11,8215 га).

Оглядом місця події від 06.06.2024 установлено, що частина вказаної земельної ділянки прибережної захисної смуги орієнтовною площею 5 га приорана єдиним масивом до земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0134 площею 100,11 га, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 на підставі договору оренди від 04.04.2012 на 48 років та на ній здійснюється вирощування сільськогосподарських культур, що свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

Відповідно до абзацу 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відтак, у діях невстановлених осіб вбачаються ознаки самовільного зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0232 площею 11,8215 га на території АДРЕСА_1 , в охоронній зоні прибережній захисній смузі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Водного кодексу України з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм в межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 89 цього кодексу прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво.

Відтак, невстановленими особами вчинено розорювання природоохоронної території з режимом обмеженої господарської діяльності.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 07.06.2024 вказану земельну ділянку визнано речовим доказом.

З метою збереження речового доказу виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0232 площею 11,8215 га на території АДРЕСА_1 , яка належить Джулинській сільській раді та посівів сільськогосподарської культури, що ростуть на вказаній земельній ділянці.

Слідчий ОСОБА_3 надав заяву, в якій подане ним клопотання підтримав, просить розглянути справу в його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Розглянувши клопотання про арешт майна, долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено,що слідчим відділом відділу поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснює досудове розслідування кримінального провадження за № 0000141 від 23.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0232 площею 11,8215 га на території АДРЕСА_1 , яка належить Джулинській сільській раді та посівів сільськогосподарської культури, що ростуть на вказаній земельній ділянці, з метою збереження речових доказів.

Обгрунтовучи вказане клопотання слідчий зазначає, що на території с. Дяківка Джулинської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області знаходиться земельна ділянка водного фонду кадастровий номер :03:003:0086 площею 37,0193 га, на якій розміщений водний об`єкт - став, що перебуває у користуванні ОСОБА_4 на підставі договору оренди водного об`єкта від 16.08.2019 на 20 років.

Вздовж даного водного об`єкту наявна охоронна зона прибережна захисна (земельна ділянка водного фонду за цільовим призначенням 16.00 землі запасу, кадастровий номер :03:003:0232 площею 11,8215 га).

Оглядом місця події від 06.06.2024 установлено, що частина вказаної земельної ділянки прибережної захисної смуги орієнтовною площею 5 га приорана єдиним масивом до земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0134 площею 100,11 га, яка перебуває у користуванні ОСОБА_5 на підставі договору оренди від 04.04.2012 на 48 років та на ній здійснюється вирощування сільськогосподарських культур, що свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

Разом з тим, слідчим не долучено жодних документів на підтвердження обставин викладених в клопотанні.

Слідчим не надано доказів, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:003:0086 площею 37,0193 га, відноситься до земель водного фонду та на ній розміщений водний об`єкт - став. Відсутні відомості, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ОСОБА_4 на підставі договору оренди водного об`єкта від 16.08.2019.

Також в матеріалах клопотання відсутні будь-які документи щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0134, зокрема відомості про розмір, цільове призначення, власника, користувача, план меж земельної ділянки, а також докази, які свідчать про межування вказаної земельної ділянки з земельною ділянкою з кадастровим номером :03:003:0232, на яку слідчий просить накласти арешт.

З наявного в матеріалах клопотання протоколу огляду від 05.06.2024 не вбачається, яким чином слідчим було встановлено, без відповідних документів та вимірів, факт розорювання земельної ділянки з кадастровим номером :03:003:0232.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :03:003:0232 площею 11,8215 га на території АДРЕСА_1 , яка належить Джулинській сільській раді та посівів сільськогосподарської культури, що ростуть на вказаній земельній ділянці слідчийзазначив метою даного арешту майна, є забезпечення збереження речових доказів, пославшись на наявність постанови від 10.06.2024 року про визнання такого майна речовим доказом.

Однак, слідчим не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення даного кримінального провадження, матеріали клопотання не містять інформації щодо повідомлення будь-якій особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні. Не доведено значення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, і що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна призведе до втрати, знищення, відчуження майна, що завадить досягненню мети кримінального провадження.

Зважаючи на те, що до клопотання слідчого надана недостатня кількість доказів необхідності накладення арешту, суд не вбачає достатніми та обґрунтованими підстави для задоволення даного клопотання, оскільки документи додані до клопотання не свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів, до того ж, будь-яких негативних наслідків, які можуть негативно позначитися на інтересах слідства, власника майна та інших осіб від не вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 - 173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000141 від 23.05.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1