Справа № 448/1103/15-к
Провадження № 1-кп/452/69/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

із участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області кримінальне провадження № 00000068 про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мостиська Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України; приватного підприємця, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 - ст. 356 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 15 лютого 2015 року, маючи намір всупереч установленому законом порядку вчинити вирубування дерев у власних цілях, вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 та запропонував нарубати лісову деревину, на що останній погодившись, залучив до вчинення такої порубки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , котрі були обізнані зі злочинним намірами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , погодилися на виконання цих дій та 16 лютого 2015 року вказані особи у лісовому масиві кварталу №31 виділу №15, що належало ДП «Самбірське лісове господарство» в урочищі Липники Мостиського району Львівської області здійснили незаконне вирубування лісової деревини в кількості 30 штук дуба звичайного сухостійного, вивезли зрізані дерева з лісового масиву та завантажили в автомобіль марки «SCANIA» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який організував ОСОБА_5 ; у наступному всі разом були затримані лісниками Крукеницького лісництва і своїми діями завдали збитки ДП «Самбірське лісове господарство» на суму 62906,36грн.

За клопотанням обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 вересня 2021 року кримінальне провадження щодо них закрито та їх кожного звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27 - ст. 356 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого ст. 49 КК України; щодо обвинуваченого ОСОБА_10 23.09.21р. кримінальне провадження за ч. 2 ст. 27 - ст. 356 КК України закрито у зв`язку зі смертю особи 21.08.2020р. (Т. 3 а. с. 101-105).

Судом проаналізовано показання обвинуваченого, тоді решти інших обвинувачених, показання свідків та позиції прокурора і захисника-адвоката, матеріали досудового розслідування в сукупності та, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 - ст. 356 КК України, оскільки він своїми діями організував самовільну, всупереч установленому законом порядку, заготівлю другорядних лісових матеріалів, правомірність якої оспорюєюся ДП «Самбірське лісове господарство», чим завдано значну шкоду державним інтересам, - самоправство; кваліфікація дій за вказаною нормою Кримінального Закону є вірною і обвинувачений повинен би за це понести кримінальну відповідальність.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе по суті не визнав і пояснив, що 15 лютого 2015 року ОСОБА_7 допомагав йому міняти у підводі колеса, після чого вони разом із дружиною та ще одним товаришем поїхали у АДРЕСА_1 , де попри дорогу в лісі з обох боків лежали дрова; обвинувачений сказав, що йому потрібні дрова на фірму, щоб розпалювати котел, чи можна придбати; на що ОСОБА_7 повідомив, що шваґер ОСОБА_8 працює лісником, живе в с. Липники і зможе офіційно по документах продати дрова. Коли під`їхали вони до ОСОБА_11 , ОСОБА_7 передзвонив до ОСОБА_8 , котрий також підійшов до них і почали розмову, що треба придбати дрова; дружина ОСОБА_8 передзвонила до лісничого і домовилася, за підводу дров треба було заплатити 200грн, мали привезти 10 підвод деревини-сухостою; крім того ОСОБА_8 сказав йому, що він наступного дня зранку приблизно о 06.00год пригнав автомобіль до його двору, оскільки це близько до лісу, також він повинен був дати їм п`ять літрів бензину та привезти щось пообідати, коли вони будуть працювати. ОСОБА_5 домовився із знайомим ОСОБА_12 , котрий мав вантажний автомобіль і приблизно о 05-06год ранку вони поставили автомобіль на болоні, залишили бензин і він поїхав. Орієнтовно в обід попросив свого товариша ОСОБА_13 , щоб він його підвіз до лісу завезти обід хлопцям як домовлялися; ОСОБА_13 також запитав хлопців про дубові стойки і ОСОБА_8 обіцяв йому організувати; після цього він поїхав у м. Мостиська і приблизно о 16.00год йому передзвонив ОСОБА_7 та повідомив, що прийшли працівники лісництва. Тоді він із водієм ОСОБА_12 під`їхали до лісу щоб взяти у ОСОБА_8 документи на деревину та коли приїхав, там вже був лісничий ОСОБА_14 , який був необізнаний щодо цього; обвинувачений кричав до ОСОБА_8 , щоб той віддав документи, однак він втік у ліс, а по дорозі водія ОСОБА_12 працівники поліції забрали у райвідділ; зазначив, що його запевнив ОСОБА_8 , що документи є, сам особисто він у лісгосп за випискою деревини не звертався; цивільний позов не визнав.

Незважаючи на невизнання провини обвинуваченим за інкримінованою йому статтею Кримінального Закону, його вина у пред`явленому звинуваченні за ч. 3 ст. 27 - ст. 356 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, показаннями свідків.

Відтак свідок ОСОБА_15 , котрий працює помічником лісничого Крукеницького лісництва, показав як він разом з лісничим ОСОБА_14 поїхали на об`їзд території в село Липники Мостиського району Львівської області. У кінці села вони побачили, що підводи поїхали до лісу, тоді вони залишили автомобіль, підійшли ближче до лісу та виявили, що одна підвода вже завантажена деревиною; вони зайшли у ліс і побачили людей, які вантажили другу підводу; вони підійшли, відрекомендувалися, запитали чим вони тут займаються, на що вони почали дзвонити до когось та говорили, що зараз приїде людина, там все домовлено. Тоді приїхав ОСОБА_5 і почав поводити себе агресивно, кричав, заявляв претензії, казав що тут все домовлено за деревину. Лісничий ОСОБА_14 викликав працівників поліції, котрі приїхали, зробили фото місця події, відібрали пояснення; жодних документів ніхто не показував і казали, що приїде ОСОБА_5 та все з`ясує; приїхав ОСОБА_8 і нічого не казав, а ОСОБА_5 документів не привіз.

Допитаний свідок ОСОБА_14 суду показав, що працює лісничим Крукеницького лісництва і 16 лютого 2015 року він із ОСОБА_15 об`їжджали ввірену йому територію лісу; побачили підводу, яка їхала в напрямку лісу, там стояла ще одна завантажена деревиною підвода, а другу починали завантажувати. Він запитав, що ви тут робите, хтось із них повідомив, що тут все домовлено з лісничим, не повинно бути ніяких запитань, хтось з присутніх сказав, що то заготовлюється для ОСОБА_5 ; тоді він сказав що є лісничим і ніхто з ним ні про що не домовлявся; тоді хтось повідомив, що як не з ним, то з майстром лісу. ОСОБА_14 їм повідомив, що вони ріжуть ліс бензопилами і будуть нести відповідальність. Вони відмовилися писати пояснення, тоді свідок викликав міліцію, за кілька хвилин приїхав ОСОБА_5 , з котрим він посперечався про установлений порядок; ОСОБА_5 сказав, що він нічого не знає і тут все домовлено, а свідок йому відповів, що з ним ніхто не домовлявся, у свою чергу ОСОБА_5 йому відповів, що то значить не з ним домовлено, розвернувся і пішов; після чого працівники поліції склали акти, відібрали пояснення, на другий день міряли пеньки. Ніхто документів не представляв. Один із них передзвонив до ОСОБА_5 і він приїхав, але теж нічого не представляв, і за дозволом на порізку ніхто не звертався. Були сухостійні дерева і сирі. Тоді ще був сніг і вони йшли по слідах підводи, заміряли ті пеньки, які були свіжі зрізані, - як пересувалася підвода по лісі. Було всього три підводи, з них одна повністю завантажена виїхала з лісу, одна трохи завантажена і третя пуста. Був складений акт огляду лісопорушення, зробили заміри всіх дерев, які зрізані, складений протокол на лісопорушення, складена оцінка і по тих тарифах складений акт на збитки. До адміністративної відповідальності особи були притягнуті за сироростучі дерева - граб.

Свідок ОСОБА_13 показав, що ОСОБА_5 подзвонив до нього і вони зустрілися у м. Мостиська, він купив курку і ще деяких продуктів, сказав, що йому ріжуть дрова, повідомив, що недорого по 200 грн.; тоді свідок сказав, що йому потрібні стойки 4 метрові чи там можна взяти, він каже поїхали попитаємося; вони під`їхали до лісу, ОСОБА_5 виніс обід; на запитання свідка про стойки ОСОБА_8 показав йому в лісі з чого можна нарізати ті стойки і вони домовилися, що на наступний день можуть це зробити. Через деякий час йому передзвонив ОСОБА_5 , що деревину яку йому заготовляли арештували і ситуація не добра, оскільки немає документів.

Свідок ОСОБА_18 показав, що вони їхали з ОСОБА_13 із м. Львів і той каже про потребу поїхати хлопцям завести обід, бо йому готують дрова, по дорозі вони говорили про дрова. Хлопці прийшли ззаду коло машини пообідали. ОСОБА_5 вийшов з ОСОБА_13 на бік з якимось чоловіком, щось троє говорили, а потім пішли до лісу, про що говорили він не знає; нікого з чоловіків не було видно біля лісу, вони вийшли з лісу; він сам сидів у машині.

Свідок ОСОБА_19 показала, що в неділю 15.02.2015р. їхала з роботи та по дорозі її підібрав чоловік ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , котрий запитував чоловіка чи десь можна купити дрова; її чоловік відповів, що знає ОСОБА_20 , шваґер котрого працює у лісництві та можна в нього попитати. На другий день її чоловік зібрався та повідомив, що їде до лісу, що ОСОБА_5 із ОСОБА_8 домовилися про дрова; вона йому каже, що там не можна їхати. На що він відповів, що це офіційно і будуть документи; однак потім чоловік повідомив, що на місці де різали дрова приїхала поліція, що немає жодних документів; далі до неї прийшла дружина ОСОБА_8 , котра сказала, щоб ми до того всього не вмішували її брата; зранку, коли чоловік їхав, брав підводу та бензопилу.

Незважаючи на наведену неточність у показаннях обвинуваченого та свідків з приводу документів, обставини справи суд встановив у сукупності з дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- із Заяви лісничого Крукеницького лісництва ОСОБА_14 від 16 лютого 2015 року та Витягу з кримінального провадження №0000068 відомо, що ОСОБА_14 звернувся із заявою до Мостиського РВ ГУ МВС України у Львівській області про те, що невідомі особи, жителі с. Липники Мостиського району 16 лютого 2015 року вчинили самовільну рубку дерев в урочищі Липники, чим завдали ДП «Самбірський лісгосп» матеріальну шкоду, сума збитків встановлюється(Т. 2 а. с. 4, 5).

- із Протоколу огляду місця події від 16 лютого 2015 року та фото-таблиці відомо, що оглядом місця події являється лісовий масив в урочищі АДРЕСА_1 та при огляді даного масиву виявлено три гужові підводи з кіньми, одна із підвод повністю навантажена деревиною різного розміру та діаметру, дві інші підводи навантажені частково також деревиною різного розміру та діаметру. Біля підвод виявлено жителів с. Липники, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, які повідомили, що вони різали дерева, які поскладали та вказаним підводами вивозили їх до вантажного автомобіля червоного кольору, який знаходився в с. Липники біля господарства ОСОБА_10 . Зі слів вказаних громадян вони зрізали і порізали 18 дерев, які лежали на землі, тобто були повалені. Також у вказаних громадян було виявлено бензопилу марки «FORESTA». При огляді вказаного лісового масиву виявлено пеньки від свіжозрізаних дерев, окремі із яких вирвані з землі, що свідчить про те, що дерево було повалено, також виявлено і здорові пеньки (Т. 2 а. с. 6-7, 8-12).

- із Протоколу огляду гужових підвод з деревиною від 16 лютого 2015 року та фото-таблиці до нього відомо, що під час огляду встановлено, що одна із гужових підвод повністю завантажена деревиною, а дві інші підводи завантажені деревиною частково. При розвантажені вказаних трьох підвод встановлено, що на них знаходилися 3,5м.куб. деревини сухостійного дуба. Вказана деревина різного діаметру та порізана на колоди різного розміру (Т. 2 а. с. 13,14).

- Розпискою ОСОБА_10 від 16.02.2015р., із якої відомо, що він зобов`язався зберігати 3-4 складометра дров на території свого господарства, а саме в АДРЕСА_1 до вирішення питання по суті (Т. 2 а. с. 15).

- Протоколом огляду бензопили від 17 лютого 2015 року та фото-таблиці до нього, що предметом огляду є бензопила торгової марки «FORESTA», корпус якої червоного та оранжевого кольорів, яка знаходиться у робочому стані (Т. 2 а. с. 17, 18).

- Протоколом огляду та затримання транспортного засобу від 16 лютого 2015 року, посвідчення водія та полісу відомо, що у присутності водія ОСОБА_22 і понятих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 проведено огляд транспортного засобу, а саме вантажного марки «SCANIA», номерний знак НОМЕР_2 , 1999 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_25 , в якому виявлено дерево (Т. 2 а. с. 21, 22, 23).

- Протоколом огляду автомобіля та деревини, яка знаходиться в його кузові від 20.02.2015 та фото-таблиці до нього відомо, що в кузові автомобіля марки SCANIA виявлено деревину сухостійного дуба та деревину сироростучого граба. При замірах встановлено, що загальна кубатура деревини становить 22,32м.куб. При огляді вказаної деревини встановлено, що дерева порізані на колоди різного розміру та різного діаметру (Т. 2 а. с. 29, 30-32).

- Актом секвестрування від 20.02.2015р. та розрахунку збитків нанесених державі внаслідок незаконної порубки дерев ДП «Самбірський лісгосп» Крукеницьке лісництво відомо, що 16.02.2015 виявлено незаконну порубку сухостійного дуба у кількості 30 штук і 8 дерев граба в кількості 32,061м.куб. Лісопродукцію в кількості 22,32м.куб. прийнято на відповідальне збереження лісничого ОСОБА_14 ; порода дерев дуб сухостійний, всього 30шт. нанесено збитків на суму 62906,36 грн.; порода граб, всього 8 штук нанесено збитків на суму 14513,44грн. (Т. 2 а. с. 50, 51, 52).

- Актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 17 лютого 2015 року №1, з якого відомо, що лісничим Крукеницького господарства ОСОБА_14 за участю майстра лісу ОСОБА_26 складено цей акт про те, що 16 лютого 2015 року о 16год. 20хв. у кварталі 31 урочища Липники Крукеницького лісництва ДП «Самбірський лісгосп» було виявлено незаконно зрізану тридцять дерев сухостійного дуба звичайного і вісім дерев сироростучого граба в кількості 29,93м.куб. дуба і 2,131 - граба, у результаті чого заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 77509,89 грн. (Т. 2 а. с. 51).

Оцінюючи досліджені докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у Кримінальному процесуальному Законі, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності та допустимості не викликають.

Аналіз досліджених доказів переконав суд у тому, що докази, запропоновані стороною обвинувачення і перевірені в судовому засіданні, як окремо так і в сукупності, свідчать про те, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 27 - ст. 356 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 27 КК України організатором є особа, яка організувала вчинення кримінального правопорушення (кримінальних правопорушень) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа, яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування кримінально протиправної діяльності організованої групи або злочинної організації.

Так, відповідальність за ст. 356 КК України настає у разі вчинення самоправства, тобто самовільного, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Тобто, з об`єктивної сторони злочин характеризується сукупністю таких ознак: 1)самовільним, всупереч встановленому законом порядку, вчиненням будь-яких дій; 2)оспорюваністю правомірності цих дій з боку інших громадян або юридичних осіб; 3)заподіянням такими діями значної шкоди правоохоронюваним інтересам; 4)причинним зв`язком між діями винної особи та значною шкодою.

Самовільне вчинення будь-яких дій - це здійснення особою свого дійсного або удаваного права чи вчинення інших дій всупереч встановленому порядку і без законних повноважень. Дійсним визнається право, яким особа володіє в силу закону, договору чи на іншій підставі, однак це право реалізується з порушенням порядку. Під удаваним розуміється право, стосовно належності якого собі винна особа помиляється. Насправді цим правом суб`єкт не володіє.

Оспорюваність правомірності дій особи означає, що інший громадянин або підприємство, установа, організація вважають дії того, хто вчиняє самоправні дії, незаконними, відкрито не погоджуються з ними, оскаржують їх. При цьому не обов`язково, щоб оскарження відбувалось саме у передбаченому законом порядку (судовому, адміністративному тощо). Відсутність оспорюваності дій виключає визнання їх кримінальне караним самоправством.

Злочин визнається закінченим з моменту заподіяння самовільним вчиненням певних дій значної шкоди інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника. Матеріальну шкоду слід визнавати значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення характеризується умислом. Психічне ставлення винного до суспільно небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди, за загальним правилом також характеризується умислом. Мотиви вчинення самоправних дій на кваліфікацію не впливають.

За нормами ст. 65-67 Лісового кодексу України використання лісових ресурсів розмежовується на загальне та спеціальне. Відповідно до цих норм заготівля деревини; заготівля другорядних лісових матеріалів; побічні лісові користування відносяться до спеціального використання лісових ресурсів. Спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється в межах лісових ділянок, виділених для цієї мети. Порядок та умови здійснення спеціального використання лісових ресурсів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначено в Лісовому кодексі України для збору дерев або їхніх частин при собі треба мати спеціальний документ - лісорубний квиток; мертві, сухі та повалені дерева чи їхні частини, які через буревій, сніголам та вітер лежать на поверхні ґрунту - це лісові ресурси, які належать державі, а тому їх можуть використовувати лише власники лісів чи постійні лісокористувачі шляхом заготівлі сировини; на цих ділянках можна збирати лише ті лісові ресурси і лише в тому об`ємі, які передбачені лісорубним квитком. Також лісогосподарським підприємствам не дозволено надавати населенню дозвіл самостійно (тобто без спеціального дозволу) робити заготівлю дров.

Допитані свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 надали суду загалом однакові показання з приводу того, що ОСОБА_5 мав намір придбати дрова для розпалювання котла, для цього він домовився із ОСОБА_7 та ОСОБА_29 , котрі однозначно готувалися на замовлення ОСОБА_5 до заготівлі дров на певній ділянці, що належить до земель лісового фонду, оскільки дружина ОСОБА_7 повідомила, що він взяв підводу та бензопилу; за їх словами на цю деревину мали бути видані документи, однак як встановлено у судовому засіданні із показань свідків та обвинуваченого, ОСОБА_5 не звертався у встановленому порядку для придбання дров на законних підставах, а в усний спосіб домовився із ОСОБА_8 , котрий не є ні працівником лісгоспу, ані не має іншого дозвільного документу на такі подібні дії, так само і не має повноважень на продаж вказаної деревини. Відтак на переконання суду заготівля другорядних лісових матеріалів відбулося із порушенням всіх чинних і наведених вище норм без дотримання процедури звернення із завою до лісництва, отримання рахунку на оплату та сплату такого, організаційних питань щодо доставки дров.

Одночасно суд не вбачає підстав не вірити свідченням очевидців, чи ставити під сумнів показання свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_14 , котрі є працівниками лісництва та відповідно пояснили процедуру придбання дров для побутових потреб; повідомили, що жодних дозвільних розпоряджень на заготівлю дров на ввіреній їм ділянці лісу не надавалося ОСОБА_5 , тобто особи діяли самоправно і по суті за його вказівкою.

До показань обвинуваченого, що він не вчиняв інкримінованих йому дій, а лише хотів придбати дрова на розпалювання котла на законних підставах, про що домовився із ОСОБА_8 , що той отримає документи на деревину, суд відноситься критично, бо вони спростовані показами свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_30 , а також частково показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , іншими наведеними вище письмовими доказами; невизнання обвинуваченим провини суд розцінює, як спосіб його власного захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності. Обвинувачений не звернувся до лісгоспу на законних підставах для придбання дров, а на підставі уявного права самостійно організував заготовлення деревини з повалених дерев ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , якого в дійсності він не мав; вчинив такі дії у значно короткий строк і, саме це також указує на недотримання установленого законом порядку. Правомірність цих дій оспорювалося ДП «Самбірський лісгосп», яке і звернулося з відповідною заявою до поліції. Своїми діями обвинувачений заподіяв значної шкоди державним інтересам, на що вплинула не лише вартість деревини, яку він незаконно хотів привласнити, а й спосіб вчинення правопорушення, - за допомогою бензопили; такий спосіб значно порушує встановлений порядок лісокористування, загрожує збереженню лісів та сприяє збільшенню незаконної порубки лісів.

У справах про лісопорушення розмір заподіяної шкоди обчислюється за відповідними таксами, встановленими Постановою КМУ №665 від 23.07.2008р., відповідно сума матеріальної шкоди становить 62906,36грн; кваліфікація дій за ст. 356 КК України полягає також у заподіянні значної шкоди - суспільно-небезпечних наслідків матеріального характеру, яка відповідно до Кримінального кодексу України повинна у сто і більше разів перевищувати неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Тому суд переконаний у доведенні винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 в організації самовільної заготівлі другорядних лісових матеріалів, правомірність якої оспорюється, чим він завдав значну шкоду державним інтересам; кваліфікація дій за ч. 3 ст. 27 - ст. 356 КК України є вірною та обвинувачений повинен за це понести кримінальну відповідальність також із урахуванням відповідної редакції санкції цієї статті, - періоду досудового розслідування і надходження справи до суду, що є зміненим Законом №3342-ХІ від 23.08.2023р., - в абзаці 2 слова «арештом на строк до трьох місяців» замінено словами «пробаційним наглядом на строк до двох років».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому за санкцією ст. 356 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого; особу обвинуваченого, його вік, раніше не судимого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено; обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого також відсутні.

Тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах установленого звинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 із урахуванням наведеного і загальних засад призначення покарання, аналізуючи матеріали досудового розслідування в сукупності із поясненнями обвинуваченого, прокурора про обрання покарання в межах передбаченої санкції Кримінального Закону; із урахуванням поведінки особи до і після вчинення правопорушення, вимоги закону, - із урахуванням всіх обставин справи, - суд прийшов до висновку, що йому слід призначити покарання у виді штрафу, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом з наведеним і чинністю закону в часі та його зворотною дією у бік пом`якшення, як вбачається зі змісту санкції ст. 356 КК України вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є на сьогодні кримінальним проступком, максимальне покарання за вчинення якого передбачено у виді пробаційного нагляду на відповідний строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Ураховуючи, що з моменту вчинення вказаного кримінального правопорушення минув визначений п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України двохрічний строк притягнення обвинуваченого ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, перебіг давності у справі не зупинявся, особа відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 3 ст. 27 - ст. 356 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Водночас Прокурором Яворівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мостиської міської ради Львівської області, як правонаступника Липниківської сільської ради Мостиського району Львівської області заявлено цивільний позов у кримінальній справі про стягнення з обвинувачених у даному кримінальному провадженні завданої ДП «Самбірський Лісгосп» (його правонаступнику ДП «Ліси України») шкоди в сумі 62906,36грн.

Згідно вимог ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства. Статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Матеріалами справи встановлено, що незаконна самоправна вирубка лісу відбувалась у лісозахисній смузі на території тепер Мостиської об`єднаної територіальної громади, а саме поблизу с. Липники колишнього Мостиського району Львівської області; таким чином збитки, завдані внаслідок незаконної порубки дерев в адміністративних межах громади, підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища громади. Всупереч цьому, із матеріалів справи вбачається, що Мостиська міська рада Львівської області не вважає себе належним позивачем у даному цивільному позові, оскільки вважають, що шкода заподіяна лісництву, зазначають, що їх інтереси не порушені; крім того, цивільний позов заявлений окрім до ОСОБА_5 ще й до ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , кримінальне провадження щодо яких закрито, а стосовно одного за основне невідомо хто є правонаступником після смерті відповідача у цивільному спорі ОСОБА_10 , а тому в даному випадку цивільний позов необхідно залишити без розгляду, при цьому роз`яснивши право прокурора вірним звернутися із цією вимогою окремо у порядку цивільної юрисдикції. І при цьому суд констатує, що у відповідності до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу, - повернення позову. Крім цього звернення прокурора є можливим лише за обґрунтованої причини чому орган місцевого самоврядування не звертається самостійно із таким позовом; а наявність у матеріалах кримінальної справи наведеного вище повідомлення про своє відношення до обставин у справі Мостиської міської ради цілком указує на протилежне, відтак цивільний позов прокурора тим більше не може взагалі розглядатись судом. За змістом ст. 19 Конституції України способи захисту повинні кореспондуватись з повноваженнями суду, тобто суд може прийняти лише таке рішення, можливість ухвалення якого передбачена законодавством. Способи захисту прав мають бути встановлені законом або випливати із його положень чи бути передбачені договором, - про що зазначено стосовно позиції органу місцевого самоврядування, - відповідно що позов мав би бути в інтересах напевне лісництва. Тому при цьому можливість пред`явлення конкретних позовних вимог та прохання про застосування конкретного способу захисту порушеного права в тих чи інших правовідносинах має бути передбачена законодавством, тобто юридично можливою.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України; заходи забезпечення кримінального провадження не вживались.

Керуючись ст. ст. 370, 373 - 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 - ст. 356 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов прокурора Мостиського відділу Яворівської окружної прокуратури в інтересах Мостиської міської ради Львівської області до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - залишити без розгляду.

Речові докази:

-деревину в кількості 3,5м.куб., яка знаходилась на трьох гужових підводах та була передана на відповідальне зберігання ОСОБА_10 ; деревину в кількості 22,32м.куб., яку передано на відповідальне зберігання Крукеницькому лісництву ДП «Самбірський лісгосп» та бензопилу марки «Foresta», яка знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Мостиського РВ ГУМВС України у Львівській області, - конфіскувати;

-вантажний автомобіль марки SCANIA із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 вважати повернутим власнику.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору і роз`яснити, що інші учасники мають право отримати копію вироку в суді; копію вироку надіслати учасникам справи, котрі не були присутні при його ухваленні (і ч. 15 ст. 615 КПК України).

Суддя