Справа № 496/2461/24
Провадження № 1-кс/496/1063/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 , яка приймає участь у відеоконференції,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кюмрі Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з базовою середньою освітою, без фактичного місця реєстрації, тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за матеріалами кримінального провадження за №0000233 від 30.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що в СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000233 від 30.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.03.2024 року, ОСОБА_5 , прийшов до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_5 , на ґрунті попередньо виниклих неприязних відносин з приводу умов сумісного проживання із його співмешканкою ОСОБА_7 , виник раптовий злочинний намір, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді умисного пошкодження чужого майна, з хуліганських мотивів, ОСОБА_5 , 30.03.2024 року близько о 18:00 год. реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, діючи умисно, обравши предметом свого злочинного умислу однокімнатну квартиру у одноповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, підійшов до вікна зазначеної квартири, де з метою підпалу, дістав заздалегідь заготовлену пляшку із легкозаймистою речовиною, якою облив фрагмент тканини, що висів замість розбитого скла вікна, після чого дістав заздалегідь заготовлену запальничку, якою запалив вже просочений легкозаймистою речовиною фрагмент тканини.

У результаті підпалу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , пошкоджено: металопластикове вікно, зовнішнє оздоблення фасадної частини споруди будинку в області металопластикового вікна, внутрішнє оздоблення квартири в області металопластикового вікна.

Відповідно акту про пожежу від 30.03.2024 року, безпосередньою причиною пожежі у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , є занесення стороннього джерела запалювання ззовні.

За вищезазначених обставин, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, а саме умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

31.03.2024 року о 05:12 год. ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КІІК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

31.03.2023 року о 10:30 год., у зв`язку із наявністю достатніх доказів для повідомлення особі про підозру, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Разом з тим, під час досудового розслідування кримінального провадження, органом досудового розслідування встановленні ризики, передбаченні ст. 177 КПК України, що свідчать про необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

-п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як санкція, у разі визнання останнього винним та притягнення до кримінальної відповідальності, передбачає позбавлення волі від 3 до 10 років, ОСОБА_5 є громадянином Республіки Вірменія, не має місця реєстрації та постійного місця проживання на території Одеської області, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого умисного злочину може у будь-який момент покинути територію України;

-п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою змусити їх змінити свої покази, що дозволить уникнути відповідальності за вказане кримінальне правопорушення;

-п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчиняти інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має стабільного та офіційного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, тому перебуваючи на свободі може вчинити новий умисний злочин у тому числі з метою уникнення відповідальності за інкримінований йому злочин.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , яка приймає участь у відеоконференції, заперечила проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вказані слідчим ризики є надумані, доказів впливу на свідків, іншого впливу не надано. Крім того, підозрюваний надавав покази та не має намірів переховуватися від слідства, працює неофіційно на будівництві та має намір відшкодувати збитки потерпілої. Просила суд обрати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час доби з 22:00 год до 6:00 год ранку.

Підозрюваний підтримав захисника та просив врахувати, що не ухилявся та не буде ухилятись від слідства, також не перешкоджав та не буде перешкоджати розслідуванню будь-яким чином.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченимст. 177 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 30.03.2024 року, заявою про вчинення злочину від ОСОБА_7 та її показаннями, яка надала свідчення з приводу обставин справи, повідомивши що саме ОСОБА_5 вчинив злочин, більш того раніше він погрожував їй тим, що вчинить підпал належної їй квартири; актом про пожежу від 30.03.2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 30.03.2024 року, протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України убачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу - щодо встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків слідчий суддя керується стандартом переконання «достатні підстави».

Так, існування кожного, вказаного у ч.1 ст. 177 КПК України ризику, має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована (п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenkov. Ukraine, заява №622/11).

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо існування ризиків переховуватись від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального провадження.

Про існування таких ризиків свідчить суворість можливого покарання у випадку визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, за вчинення якого може бути призначене покарання у виді реального позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, що саме по собі може бути підставою та мотивом змінити місце проживання з метою переховування від слідства та незаконного впливу на свідків.

Також при визначенні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Отже наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Заслухавши учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України, суд приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування існують ризики переховування підозрюваного від слідства та суду, перешкоджання досудовому розслідуванню шляхом незаконного впливу на свідків та виходячи з вказаних міркувань такі ризики є реальним та існуючими, враховуючи також ступінь стійкості соціальних зв`язків підозрюваного, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, так як наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи та виправдовує тривалість тримання підозрюваного під вартою, при цьому менш суворий запобіжний захід за законом не може бути застосований судом, відповідно до приписів норми ч.8 ст. 176 КПК України., яка не визнана неконституційною і тому має застосовуватись судом.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти вищезазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, шо це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 , ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій у суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додано до клопотання та обґрунтовують доводи органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2024 року становить 3028 гривні.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави, вважається за доцільне, з урахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, визначити підозрюваному заставу у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680,00 грн.

Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом запобігання порушенню процесуальних обов`язків підозрюваним ОСОБА_5 .. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з роз`ясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави».

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів, тобто з 31.03.2024 року до 29.05.2024 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити суму застави у розмірі 60прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680,00 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави, у відповідності до положень ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора, здійснюючих досудове розслідування;

- не відлучатися із населеного пункту - АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В задоволенні іншої частині клопотання - відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1