ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: №644/7173/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11кп/818/559/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: заміна не відбутої частини покарання

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким. Зазначив, що суд першої інстанції не врахував характеристику засудженого, надану ДУ «Харківська виправна колонія №43», згідно якої останній працевлаштований на виробництві; залучається до робіт з благоустрою; дбайливо ставиться до майна установи; підтримує соціально-корисні зв`язки із співмешканкою, матір`ю, батьком та сестрою, отримує посилки; готовий змінювати своє життя після звільнення; не проявляє ворожості та агресії; бере на себе відповідальність за вчинене правопорушення, усвідомлює його наслідки; має два заохочення; мав одне стягнення до постановлення обвинувального вироку, яке було знято рішенням дисциплінарної комісії. Вважає, що наведені факти у своїй сукупності свідчать про стійку тенденцію засудженої особи для подальшого руху на шлях виправлення. Наголосив, що задоволення клопотання в порядку ст.82 КК України буде стимулювати засуджену особу і в подальшому вести соціальний добропорядний спосіб життя та існування у суспільстві. Зауважив, що ОСОБА_8 є інвалідом третьої групи по зору, а також має хронічні психічні захворювання, які потребують профілактики та лікарського нагляду, що є не завжди можливим в умовах виправної установи. Також зауважив, що батько ОСОБА_8 страждає порушенням функцій опори та ходьби лівої кінцівки, та не може пересуватися без допомоги милиць або сторонньої допомоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги і вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття ним не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Згідно до роз`яснень п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу, має ґрунтуватись на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

Під час розгляду клопотання засудженого суд першої інстанції, відповідно до вищевказаних вимог, повно дослідив дані про особу ОСОБА_8 , його поведінку, ставлення до праці та його відношення до вчиненого злочину за весь період відбування покарання.

Як слідує із матеріалів провадження, зокрема характеристики засудженого ОСОБА_8 , останній неодноразово судимий; упродовж терміну відбування покарання у Харківській виправній колонії характеризується посередньо; працевлаштований на виробництві установи різноробом; мав дисциплінарне стягнення, яке було знято у встановленому законом порядку; дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримується правил трудового розпорядку, за що двічі був заохочений; залучається до робіт з благоустрою установи; вину у скоєному злочині не визнав.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, який є умисним тяжким, а також оцінивши в сукупності дані, що характеризують особу засудженого та дані про його поведінку за весь період відбування покарання, дійшов обґрунтованого висновку, що на даний час засуджений своєю поведінкою не довів свого повного виправлення, а відтак про відсутність підстав для заміни не відбутої частини покарання більш м`яким.

Що стосується доводів захисника на неможливість отримання засудженим у умовах виправної установи лікарського нагляду, колегія суддів сприймає критично, оскільки стороною захисту не надано доказів на підтвердження неможливості ОСОБА_8 у зв`язку із захворюванням відбувати покарання.

Посилання у скарзі захисника на наявність у засудженого хворого батька, то ця обставина не може бути взята до уваги як така, що свідчить про виправлення засудженого під час відбування покарання.

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування ухвали суду і задоволення апеляційної скарги сторони захисту не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 05 грудня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: