Справа № 461/2580/24
Провадження № 1-кп/461/413/24
УХВАЛА

20.05.2024 року Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000520 від 03.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Галицького районного суду міста Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за №0000520 від 03.02.224 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні 20 травня 2024 року прокурор Галицької окружної прокуратури ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 покликаючись на те, що строк обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає, разом з тим, наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, не змінились та неможливо запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданою та єдино можливою. Просить клопотання задовольнити.

Обвинувачена та її захисник просили відмовити в задоволенні клопотання, покликаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України або замінити на більш мякий запобіжний захід. Зазначили, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до обвинуваченої слід було б застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Просять врахувати те, що обвинувачена не має на меті ухилятися від суду, має постійне місце проживання і реєстрації, сама виховує неповнолітню дитину ОСОБА_6 , яка навчається в Іванківському ліцеї №2 у третьому класі, що підтверджується довідкою №1182 від 23.04.2024 року. Обвинувачена зазначає, що її мати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє вродженою вадою серця, дефектом міжжелудочкової перегородки, ВСД по гіпертонічному типу, що підтвержується довікою від 24.04.2024 року.З дитиною ОСОБА_4 на даний час перебуває бабуся обвинуваченої гр. ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_1 , яка є інвалідом після Чорнобильської катастрофи та не заперечує щодо перебування її внучки ОСОБА_4 , в неї на домоволодінні.

За час перебування в ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» ОСОБА_4 має встановлений діагноз Гіпертонічна хвороба 1 ст, ризик 1, СН-0 та депресивний розлад. На постійній основі отримує ліки та амбулаторний нагляд.

Обвинувачена пояснила, що немає наміру уникати суду, готова співпрацювати з обвинуваченням і хоче бути поруч з донькою,займатись її вихованням, т.я.батько дитини не піклується нею.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 309 КК України, ч. 3 ст. 309 КК України.

01 квітня 2024 року суддею Галицького районного суду м. Львова винесено ухвалу про продовження застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи домашній арешт та тримання під вартою (статті 131,176,1981,183).

До заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до частини другої статті 131 Кодексу, посеред іншого, належать запобіжні заходи, якими згідно ст.176 Кодексу є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження, ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного запобіжного заходу суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Тому, суд вважає необхідним на підставі ч.4 ст.194 КПК України застосувати до обвинуваченої інший, більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та покладення передбачених обов`язків.

Згідно з ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При обранні запобіжного заходу, суд враховує те, що ОСОБА_4 не має на меті ухилятися від суду, має постійне місце проживання і реєстрації, сама виховує неповнолітню дитину ОСОБА_6 , яка навчається в Іванківському ліцеї №2 у третьому класі, що підтверджується довідкою №1182 від 23.04.2024 року. Мати обвинуваченої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє вродженою вадою серця, дефектом міжжелудочкової перегородки, ВСД по гіпертонічному типу, що підтвержується довікою від 24.04.2024 року.

З дитиною ОСОБА_4 на даний час перебуває бабуся обвинуваченої гр. ОСОБА_8 , яка проживає в АДРЕСА_1 , яка є інвалідом після Чорнобильської катастрофи та не заперечує щодо перебування її внучки ОСОБА_4 , в неї на домоволодінні.

За час перебування в ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19» ОСОБА_4 має встановлений діагноз Гіпертонічна хвороба 1 ст, ризик 1, СН-0 та має депресивний розлад. На постійній основі отримкє ліки.

Тому, на думку суду, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.194, 199, 331,369, 371-372 КПК України, суд-

у х в а л и в :

Клопотання прокурора задоволити частково.

Змінити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного засобу контролю строком на 60 днів, тобто до 18 липня 2024 року включно з обмеженням права покидати без дозволу суду місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першим викликом;

2)не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу суду;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи (у разі наявності), що дають право на виїзд з України.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що на підставі ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї буде застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Забезпечення виконання ухвали покласти на Відділ поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, Вишгородське районне управління поліції Головного управління Національної поліції України у Київській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1