Дата документу 20.04.2024Справа № 554/4075/24
Провадження № 1-кс/554/4637/2024

У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за №0000129 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільховець Звенигородського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого адресою АДРЕСА_1 , на момент вчинення злочину перебуваючого у військовому званні «старший солдат» та обіймаючого посаду командира першого зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого 15.11.2022 Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу у розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав застосувати запобіжний захід строком на 60 діб, без визначенням розміру застави, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин. Вказували на такі ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник та підозрюваний заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначили, що підозрюваний не переховувався від слідства, перебував за місцем свого проживання.

Заслухавши учасників процесу, приходжу до такого висновку.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження

№ 0000129 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.11.2023 № 9 старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду командира першого зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення. ОСОБА_5 вважається таким, що з 11.11.2023 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Так, 08.12.2023 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2023 №35 (по стройовій частині) старший солдат ОСОБА_5 вибув у відпустку за сімейними обставинами з 08.12.2023 по 16.12.2023.

Так, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи на посаді командира першого зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, не маючи об`єктивних та поважних підстав для нез`явлення вчасно на службу, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 17.12.2023 не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином, 17.12.2023 командир першого зенітного кулеметного відділення 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , умисно не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до 19.04.2024, а саме моменту фактичного затримання.

У період своєї відсутності ОСОБА_5 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_1 , або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Отже, старший солдат ОСОБА_5 був незаконно відсутній на місці служби у військовій частині НОМЕР_2 у період з 17.12.2023 року по 19.04.2024 року.

19.04.2024 року о 15.22 год. ОСОБА_5 було затримано.

19.04.2024 органом досудового розслідування складено письмове повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України вручено останньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч. 5 ст. 407 КК України повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990р., п. 32, Series A, N 182).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без них.

На підставі викладеного, приходжу до висновку про задоволення клопотання.

ОСОБА_5 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Підозрюваний ОСОБА_5 може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, у цьому ж кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи його нехтування положеннями чинного законодавства, а саме порушенням вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, шляхом уникнення від явок до органу досудового розслідування та суду, а також не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Отже, у ході судового розгляду знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний може ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином.

Окрім цього, відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402, 405, 407, 408, 429, 437 442 Кримінального кодексу України.

Отже, з урахуванням перелічених ризиків та обставин кримінального провадження суд не визначає ОСОБА_5 розмір застави.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного, оскільки не буде досягнуто мети кримінального провадження. Враховуючи вищевикладене, запобігти настанню зазначених ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів оскільки: особисте зобов`язання вказаний запобіжний захід потребує особливої довіри до особи, яку він втратив у зв`язку з тим, що залишив військову частину; особиста порука на адресу органів досудового розслідування не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного; домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що підозрюваний самовільно залишив військову службу; застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, його рідних або інших осіб про врахування можливостей про внесення застави.

У разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі.

Керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.06.2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рахувати з 19.04.2024 року з 15 год. 22 хв.

Виконання даної ухвали покласти на Державну установу «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1