12.02.2024 Справа № 756/9168/23
Унікальний № 756/9168/23
Провадження № 1-кп/756/766/24
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

під час проведення судового засідання у кримінальному провадженні № 0001206 від 08.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13.11.2008 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309; ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 09.03.2017 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.06.2017 року Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 8місяцівпозбавленняволі;

- 22.08.2017 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 08.10.2018 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 309; ч. 1 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі;

- 15.01.2020 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;

- 23.01.2020 вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі;

- 18.03.2020 року вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року трьох місяців позбавлення волі;

- 18.05.2020 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року чотирьох місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час судового засідання прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, із залишенням раніше визначено розміру застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Обвинувачений не висловив заперечень щодо продовження тримання під вартою.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти власності, які кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Із клопотання прокурора та доданих до нього документів встановлено, що 03.06.2023 року обвинувачений був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді від 05.06.2023 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням суми застави 134 200,00 грн. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Ухвалою від 11.09.2023 р. запобіжний захід продовжено та зменшено розмір застави до 53680,00 грн.

Розгляд справи не завершено. При цьому, на цій стадії суд не вирішує питання доведеності винуватості.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що він не має зареєстрованого місця проживання, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності.

До затримання фактично проживав у найманій квартирі з іншими двома особами, які проживали в квартирі на підставі договору оренди, зареєстрованого місця проживання обвинувачений не має, міцних соціальних зв`язків також не має.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.05.2023 року стосовно обвинуваченого встановлено адміністративний нагляд. Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 27.05.2023 року стосовно ОСОБА_3 у іншому кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід - нічний домашній арешт.

Ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 19.06.2023 року, 18.07.2023 року, Дніпровського районного суду м. Києва від 08.06.2023 року стосовно ОСОБА_3 у інших кримінальних провадженнях застосовувались приводи.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти власності (ч. 4 ст. 186 КК України), за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Виходячи із тяжкості злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , їх кількості та кількості епізодів злочинної діяльності, у сукупності із наведеними даними про його особистість, зокрема минулі судимості та процесуальну поведінку, суд вважає наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Вказані ризики на даний час не зменшились і не змінились.

Суд приходить до висновку про доведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання не є достатнім для гарантування поведінки обвинуваченого виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення.

Особи, які готові поручитись за поведінку обвинуваченого, відсутні.

Домашній арешт, виходячи з репутації обвинуваченого, суд також не вважає запобіжним заходом, який може гарантувати його поведінку, крім того зареєстрованого місця проживання обвинувачений не має, а за названим фактичним місцем проживання відсутні відомості про право обвинуваченого на це житло.

Застава, як альтернативний запобіжний захід вже обрана обвинуваченому у мінімальному розмірі.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, на обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає що клопотання прокурора слід задовольнити.

Досягнення завдань у даному кримінальному провадженні виправдовує подальше втручання у право обвинуваченого на свободу.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 квітня 2024 р. включно, із залишенням розміру застави 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. та раніше визначених обов`язків, у разі внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1