ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/650/24 Справа № 202/3236/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою, який працює технічним експертом ПП «ТЮВ-Україна Плюс», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні № 0000257,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 березня 2024 року клопотання слідчого задоволено частково та обраний щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто по 05 травня 2024 року включно.

Визначений відносно підозрюваного ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 242240 грн., у випадку внесення якої підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

Крім того, дійшов висновку, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного є застава у 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляції:

- прокурор просить змінити ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави, а саме не визначати її розмір.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на теперішній час встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказує, що на сьогоднішній день ОСОБА_6 позбавлений права керування транспортними засобами, що не завадило йому керувати ним, що призвело до ДТП. Та з урахуванням того, що підозрюваний допускає грубі порушення ПДР України, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122, 130, 126 КУпАП, ризик можливості скоєння ним злочину повторно є доведеним.

Зазначає, що визначення розміру застави не зможе попередити настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки шляхом внесення застави підозрюваний фактично залишиться на свободі, не буде обмежений у керуванні транспортним засобом.

Звертає увагу на те, що на момент подання апеляційної скарги 12.03.2024 року до органу досудового розслідування надійшов акт огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_6 на момент проведення огляду перебував у стані гострої амфітамінової та метамфітамінової інтоксикації.

Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді змінити в частині визначення розміру застави з мотивів, наведених в його скарзі, захисника та підозрюваного, які кожен окремо та разом заперечували проти доводів та вимог прокурора та просили відмовити у їх задоволенні, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України ухвала слідчого судді переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з матеріалами провадження, 06.03.2024 року до ЄРДР за № 0000257 за усною заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

07 березня 2024 року о 04:47 год. ОСОБА_6 був затриманий та того ж дня йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 06.03.2024 року; протоколом обшуку від 07.03.2024 року; протоколом огляду транспортного засобу «Volkswagen Golf 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 07.03.2024 року; протоколом додаткового огляду гаражного приміщення від 07.03.2024 року; протоколом огляду трупу ОСОБА_9 від 06.03.2024 року, іншими даними, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, який спричинив смерть людини, невідворотні наслідки, що вказує на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, колегія суддів враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

За наведених обставин, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і доцільним, що не оскаржується прокурором.

Разом з цим, враховуючи характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , враховуючи дані про його особу, який на момент затримання працював, має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, раніше не судимий, на диспансерних обліках не перебуває; його майновий стан та наявність встановлених ризиків, визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у максимальному розмірі у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у даному випадку буде пропорційним щодо його особи, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючим фактором, який зможе запобігти встановленим ризикам та не є завідомо непомірним для підозрюваного із урахуванням викладеного вище.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, слідчим суддею обраний альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, який є достатнім стримуючим засобом для запобігання визначеним ним ризикам, а тому підстав для не визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави не вбачається.

Окрім того, звертається увага на те, що апеляційний суд не може змінити оскаржену ухвалу слідчого судді, як про це просить прокурор, а саме не визначати її розмір, оскільки це погіршить становище підозрюваного та суперечить приписам ч. 3 ст. 407 КПК України.

За наведеного, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 березня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4