Справа № 953/1667/24
н/п 1-кс/953/1772/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м.Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , подане в межах кримінального провадження № 0000250 від 29.02.2024, про дозвіл на затримання з метою приводу до суду:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в якому слідчий просить суд дозволити затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання надійшло одночасно з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в умовах воєнного стану, вчинили напад на родину ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_7 поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, як самого ОСОБА_12 так і членів його сім`ї, заволодівши майном, що належить ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у великих розмірах за наступних обставин.

Так, приблизно у червні 2023 року, більш точну дату під час досудового розслідування встановити не довелося можливим, ОСОБА_6 , який є мешканцем м. Чугуєва Харківської області, достовірно знаючи, що ОСОБА_12 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є заможною та матеріально забезпеченою людиною, у якої можна злочинним шляхом забрати наявні гроші та обернути їх на свою користь, запропонував своєму знайомому ОСОБА_14 , з яким у нього склалися дружні приятельські стосунки, здійснити напад на родину ОСОБА_15 .

В свою чергу ОСОБА_14 , отримавши вказану інформацію, повністю довіряючи ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3051-ІХ), з корисливих мотивів, бажаючи незаконно збагатитися, разом із ОСОБА_6 спланував і розробив злочинний план, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я ОСОБА_12 та членів його родини.

При цьому, ОСОБА_14 , враховуючи відомості стосовно ОСОБА_12 , надані йому ОСОБА_6 , вирішив не застосовувати до ОСОБА_12 реального насильства, небезпечного для його життя та здоров`я під час заволодіння майном останнього, а обмежитись погрозою застосування такого насильства, сподіваючись на те, що цього буде достатньо для досягнення злочинної мети і за таких обставин ОСОБА_12 не звернеться з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Згідно розробленому ОСОБА_14 спільно із ОСОБА_6 злочинного плану щодо нападу на родину ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що він не є працівником Служби безпеки України, проте для досягнення злочинної мети, умисно вирішив самовільно присвоїти владні повноваження працівника Служби безпеки України, скориставшись для цього наявним у нього форменим одягом військовослужбовця збройних сил України, попередньо обладнавши його відповідними знаками відмінності Служби безпеки України, а саме шевроном вказаної служби, а також скориставшись наявною у нього табельною вогнепальною зброєю, а саме пістолетом моделі «ТТ», який згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України за результатами судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-23/16093-БЛ від 26.10.2023 є бойовою нарізною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом моделі «ТТ» калібру 7,62мм, заводські серія та номер « НОМЕР_1 », 1940 року виготовлення, виготовлений промисловим способом, придатний для стрільби.

Надалі, ОСОБА_14 , під виглядом працівника Служби безпеки України, у супроводі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , одягнутих у цивільний одяг, з медичними масками на обличчі з метою в подальшому не бути впізнаними та медичними рукавичками на руках з метою запобігти залишенню відбитків пальців рук, використовуючи автомобіль марки «Kia» моделі «Sorento» зеленого кольору vin НОМЕР_2 номерний знак НОМЕР_3 придбаний для в/ч НОМЕР_4 благодійною організацією «Благодійний фонд «Волонтерська передова» та наданий керівництвом в/ч НОМЕР_4 ОСОБА_14 в користування, а також автомобіль марки «AUDI A6» державний номерний знак НОМЕР_5 , зареєстрований за матір`ю ОСОБА_11 ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_8 , який перебуває у користуванні ОСОБА_11 , попередньо прикріпивши на вказані транспортні засоби інші державні номерні знаки відповідно НОМЕР_6 та НОМЕР_7 з метою неможливості їх в подальшому ідентифікувати, прибувають за місцем мешкання ОСОБА_12 , де під приводом проведення обшуку проникають у житло останнього і вже перебуваючи у будинку ОСОБА_12 , умисно демонструючи вогнепальну зброю, а саме пістолет моделі «ТТ», тобто погрожуючи ОСОБА_12 та членам його сім`ї застосуванням насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, залякують останнього та членів його сім`ї для досягнення злочинного результату.

Потім, відшукують наявні в будинку ОСОБА_12 гроші та інші цінності, які вилучають під приводом їх подальшої перевірки, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення злочину зникають, а отримані таким чином гроші та цінності розподіляють між всіма учасниками злочинної групи.

При цьому враховуючи те, що ОСОБА_6 є мешканцем м. Чугуєва Харківської області і може бути впізнаний ОСОБА_12 , ОСОБА_14 вирішив не залучати ОСОБА_6 безпосередньо до участі у розбійному нападі на родину ОСОБА_15 , а доручив останньому дистанційно корегувати дії всіх учасників злочинної групи та бути на постійному зв`язку.

Узгодивши зі всіма учасниками злочинної групи план заволодіння майном ОСОБА_12 та розподіливши ролі кожного, ОСОБА_14 визначив дату здійснення нападу, а саме 01.07.2023, тобто у перший день своєї щорічної відпустки наданої ОСОБА_14 строком на 10 діб, згідно наказу №202 від 01.07.2023 командира в/ч НОМЕР_4 , на підставі рапорту ОСОБА_14 від 30.06.2023.

Реалізуючи свої злочинні наміри, 01.07.2023, ОСОБА_14 , за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , одягнутий у військову форму збройних сил України з шевроном «Служба безпеки України» та озброєний пістолетом моделі «ТТ» заводські серія та номер « НОМЕР_1 », попередньо змінивши державні номерні знаки на автомобілі «KIA SORENTO» з номеру НОМЕР_3 на номер НОМЕР_6 та на автомобілі «AUDI A6» з номеру НОМЕР_5 на номер НОМЕР_7 , на вказаних автомобілях приблизно о 07.50 прибули за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_14 , вводячи в оману присутнього ОСОБА_12 та його дружину ОСОБА_13 стосовно свого дійсного статусу, представившись працівником Служби безпеки України, повідомив ОСОБА_12 про проведення обшуку у його житлі, на що законослухняний ОСОБА_12 , хоча і був здивований, але не став перечити.

Проникнувши таким чином в будинок, що належить ОСОБА_12 , в якому на той час знаходились: ОСОБА_12 , його дружина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_9 , їх малолітня донька ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_10 та їх малолітній син ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_14 роблячи вигляд, що він є старшим групи співробітників Служби безпеки України, віддав розпорядження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , одягнутим у цивільний одяг з медичними масками на обличчі та медичними рукавичками на руках, приступити до проведення обшуку на першому та другому поверхах будинку, при цьому сам залишився на першому поверсі, наказавши ОСОБА_12 та його дружині ОСОБА_13 постійно знаходиться поруч із ним, погрожуючи ОСОБА_12 проблемами, які його очікують.

Одночасно з цим, ОСОБА_14 , застосовуючи психічне насильство, умисно постійно тримав руку на рукоятці пістолету моделі «ТТ», який знаходився у відкритій кобурі одягнутій на поясі ОСОБА_14 , тим самим намагаючись зосередити та сконцентрувати увагу ОСОБА_12 та його дружини ОСОБА_13 на вогнепальній зброї, з метою складення враження у вказаних осіб, що, якщо вони протидіятиме йому або не виконають його вимог, він може у будь-яку мить застосувати наявну у нього вогнепальну зброю.

Розуміючи, що пістолет являє собою небезпеку для життя чи здоров`я та сприймаючи погрозу з боку чоловіка, який представився працівником Служби безпеки України, тобто ОСОБА_14 , як реальну, яку він може у будь-яку мить реалізувати, ОСОБА_12 та його дружина ОСОБА_13 побоюючись за своє життя та здоров`я, а також за життя та здоров`я своїх малолітніх дітей не стали перешкоджати противоправним діям ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Впевнившись в тому, що ОСОБА_12 та його дружина ОСОБА_13 пригнічені та дійсно сприйняли погрозу застосування до них насильства, небезпечного для їх життя та здоров`я, як реальну, ОСОБА_14 продовжив свої противоправні дії спрямовані на заволодіння майном ОСОБА_12 та його дружини ОСОБА_13 , віддаючи розпорядження ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щодо відшукання грошей та цінностей.

Заволодівши таким чином майном, що належить ОСОБА_12 та його дружині ОСОБА_13 , а саме: грошима в сумі 7 (сім) тисяч 800 (вісімсот) доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.07.2023 становить 285 168 грн.; грошима в сумі 600 (шістсот) євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 01.07.2023 становить 24 000 грн.; грошима в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень, золотими злитками у кількості 3 (три) шт. вагою 50 (п`ятдесят) грамів кожен, вартість одного злитка; золотим злитком у кількості 1 (один) шт. вагою 20 (двадцять) грамів; золотим злитком у кількості 1 (один) шт. вагою 10 (десять) грамів; золотими злитками у кількості 2 (два) шт. вагою 5 (п`ять) грамів кожен; золотим злитком у кількості 1 (один) шт. вагою 1 (один) грам серія АА №031385; обручкою виготовленої із золота з камінцями цирконію білого кольору (два камінця відсутні) у кількості 1 (одна) шт., що належить ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підтримуючи враження, що ОСОБА_14 є керівником оперативної групи Служби безпеки України та нібито дотримуючись субординації та військової дисципліни, на першому поверсі будинку, у присутності ОСОБА_12 та його дружини ОСОБА_13 , передали ОСОБА_14 знайдені всі вище перелічені гроші і цінності.

В свою чергу ОСОБА_14 , продовжуючи виконувати роль керівника оперативної групи Служби безпеки України, повідомив ОСОБА_12 про те, що знайдені у нього гроші та цінності вилучаються для подальшої перевірки, після чого всі учасники злочинної групи з місця вчинення злочину втекли.

В подальшому ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 розподіливши між собою викрадене у ОСОБА_12 та його дружини ОСОБА_13 майно, розпорядились ним на власний розсуд.

07.07.2023 під час проведення огляду за адресою: АДРЕСА_3 за місцем реєстрації ОСОБА_11 виявлено та вилучено золоту каблучку з камінцями цирконію білого кольору (два камінця відсутні), що належить ОСОБА_13 .

13.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану.

На думку органу досудового розслідування, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Слідчий вказує, що проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_6 до цього часу не представилось можливим, за місцем мешкання він не проживає, до органу досудового розслідування не з`являється.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, місцезнаходження його невідоме.

Органом досудового розслідування до суду подано клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримала з наведених у ньому підстав та прохала його задовольнити.

Слідча суддя, заслухавши позицію прокурора, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке клопотання може бути подане, у тому числі, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України).

Відповідно ч. 4 ст. 189 КПК України прокурор має довести:

- що обставини зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу вказують на наявність підстав для тримання під вартою;

- що є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду;

- що є достатні підстави вважати, що одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Ухвала про надання дозволу на затримання з метою приводу повинна серед іншого містити посилання на обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання (п. 4 ч. 1 ст. 190 КПК України).

Щодо існування обставин, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» у практиці Європейського суду з прав людини передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» та «Нечипорук та Йонкало проти України»).

У судовому засіданні досліджені документи, надані стороною обвинувачення в обґрунтування повідомленої підозри, а саме: протокол огляду місця події від 03.07.2023; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 05.07.2023; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 05.07.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 07.07.2023; протокол огляду місця події від 07.07.2023; протокол огляду місця події від 07-08.07.2023; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 11.07.2023; протокол пред`явлення речей для впізнання від 11.07.2023; довідку до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11.07.2023; протокол обшуку від 15.07.2023; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_20 від 01.08.2023; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 22.01.2024; протокол допиту потерпілого ОСОБА_12 від 22.01.2024; протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2024 з довідками до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2024; протоколи проведення слідчого експерименту від 29.01.2024 з фототаблицями до протоколів; протокол пред`явлення речей для впізнання від 29.01.2024 з довідкою до протоколу; інформацію за абонентськими номерами та мобільними терміналами, якими користуються особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.09.2023; висновок експерта №СЕ-19/121-23/26121-ВЗ від 05.12.2023 за результатами проведення судової експертизи звуко та відеозапису; протокол огляду від 17.07.2023; висновок експерта №СЕ-19/121-23/16093-БЛ від 26.10.2023 за результатами проведення судово-балістичної експертизи; протокол обшуку від 07.07.2023; довідку про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 07.07.2023; акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 07.07.2023; фототаблицю за фактом обшуку авто; протокол обшуку від 13.02.2024; протокол огляду місця події від 13.02.2024; протокол допиту свідка від 13.02.2024.

Досліджені документи свідчать про те, що дійсно міг мати місце факт нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах, вчинений в умовах воєнного стану, а також дають підстави для висновку щодо можливої причетності ОСОБА_6 до цих дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами кримінального провадження, дають підстави вважати, що повідомлена ОСОБА_6 підозра, станом на час розгляду даного клопотання, відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом обґрунтованої підозри).

Щодо обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою.

З аналізу положень КПК України слідує, що запобіжні заходи (в тому числі тримання під вартою) можуть застосовуватися виключно до осіб, які у кримінальному провадженні мають відповідний процесуальний статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Отже, для вирішення питання, поставленого перед слідчою суддею, необхідно встановити, чи набув ОСОБА_6 , щодо якого слідчий просить надати дозвіл на затримання з метою приводу, процесуального статусу підозрюваного.

У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Стаття 278 КПК України врегульовує порядок вручення письмового повідомлення про підозру, у відповідності до якої воно вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випавдку неможливості такого вручення- у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положень ч.2 ст. 135 КПК України, які передбачають порядок здійснення в кримінальному провадження, у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі її вручається під розписку дорослому члену сім"ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаціййні організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що 13.02.2024 у відношенні ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

У зв`язку з відсутністю ОСОБА_6 за місцем проживання, та неможливістю вручення останньому письмового повідомлення про підозру, пов`язаного з його переховуванням від органу досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, 13.02.2024 об 11 год. 56 хв. письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України у відповідності до ч.2 ст.135 КПК України вручено вручено дружині ОСОБА_6 ОСОБА_21 .

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 4 ст. 187 КК України передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Таким чином, виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення ч.4 ст.187 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Щодо ризиків кримінального провадження:

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (в тому числі у виді тримання під вартою) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам кримінального провадження. Такі ризики закон пов`язує зі спробами переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Заявлені слідчим ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України заслуговують уваги частково, з огляду на таке.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбаченого ч.4 ст.187 КК України, який є тяжким злочином. Санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

Крім того, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. У зв`язку з цим ризиком, який вже фактично має місце, надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою вбачається обґрунтованим.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілих, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, потерпілих, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Також достатньо обгрунтованим є ризик знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на цей час досудове розслідування кримінального провадження триває, вирішується питання про проведення низки слідчих дій з метою отримання доказів, які підозрюваний може знищити, сховати або спотворити;

Заявлені прокурором ризики продовження злочинної діяльності, слідча суддя до уваги не приймає, оскільки вони прокурором не доведені та не підтверджені в судовому засіданні.

Щодо підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, слідча суддя зазначає наступне.

У контексті цього клопотання слідчому судді належить встановити чи підтверджується факт переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування.

Як вище зазначалося, 13.02.2024 у відношенні ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Відповідно до даних, які містяться у протоколах допиту свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , востаннє вони бачили ОСОБА_6 13 лютого 2024 року, наразі його місце перебування не відоме.

20.02.2024 органом досудового розслідування винесено постанову про розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що до теперішнього часу підозрюваний ОСОБА_6 продовжує умисно переховуватись від органу досудового розслідування, уникає проведенню за його участю необхідних слідчих дій, його місцезнаходження органу досудового розслідування на даний час невідомо.

Оцінюючи вказане у сукупності, слідча суддя доходить висновку про достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи зазначене, наявність обґрунтованої підозри у сукупності з ризиками кримінального провадження та обставинами переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду дають слідчій судді процесуальні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді

Враховуючи викладене, керуючись ст.187-191, 309, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури ОСОБА_5 , подане в межах кримінального провадження № 0000250 від 29.02.2024, про дозвіл на затримання з метою приводу до суду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про дозвіл на затримання встановити шість місяців, тобто до 04 вересня 2024 року.

Роз`яснити, що ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

При затриманні ОСОБА_6 вручити йому копію цієї ухвали.

Виконання ухвали доручити Головному управлінню Національної поліції в Харківській області. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, зокрема прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_24 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя- ОСОБА_1