Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/97/2024 Справа № 641/691/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001286 від 04.11.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв, Зміївського району, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 07.07.2011 Зміївським районним судом Харківської області, за ч. 1 ст. 296 КК України, до штрафу у розмірі 8.500 грн.; 2). 15.03.2013 Зміївським районним судом Харківської області, за ч. 1 ст. 309 КК України, до1 року позбавлення волі. 07.10.2013 звільнений умовно достроково; 3). 23.04.2014 Зміївським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 6 Закону України про амністію від 10.07.2014 частина покарання скорочена до 2 років, 1 місяця 26 днів. Звільнений 22.01.2016 у зв`язку з відбуттям покарання; 4). 29.12.2016 Зміївським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;5). 30.11.2020 року Зміївським районним судом Харківської області, за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 2, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. 27.04.2022 року звільнений по відбуттю строку покарання; 28.03.2023 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.4 ст.186 КК України до 7 років позбавлення волі. 30.05.2023 року ухвалою Харківського апеляційного суду вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2023 року змінений в частині призначення покарання, призначено покарання за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі, відбуває покарання в Олексіївській виправній колонії № 25 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2023 року , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.4 ст.185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 будучи судимим за кримінальні правопорушення у сфері проти власності на шлях виправлення не став та знову скоїв кримінальні правопорушення у сфері проти власності за наступних обставин. Наприкинці жовтня 2022 року точної дати не встановлено, знаходячись біля автомобіля, що здійснював послуги перевезень «таксі»( точної марки та номерного знаку не встановлено), де на той час сидів ОСОБА_6 біля буд. АДРЕСА_2 , звернувся до малознайомого ОСОБА_6 та в ході бесіди з яким, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою обернення його на свою користь і особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів під вигаданим приводом, а саме термінового здійснення дзвінка, попросив у останнього мобільний телефон, на що отримав від ОСОБА_6 згоду та належний йому мобільний телефон ТМ «Apple 128 GB моделі iPhone 7 Plus, вартістю 4707,00 грн. Після заволодіння шляхом обману вищевказаним мобільним телефоном ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, 02.11.2022 року в нічний час доби (більш точний час не встановлений), ОСОБА_7 в період дії воєнного стану, поширеного на всі території України, будучі обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 про введення воєнного стану в України від 24.02.2022 року, перебуваючи в якості гостя у ОСОБА_8 в квартирі АДРЕСА_3 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, скориставшись тим, що у період його перебування в квартирі, ОСОБА_8 спав у своїй кімнаті, та за його злочинними діями ніхто не спостерігав, таємно викрав належні ОСОБА_8 мобільний телефон ТМ «Xiaomi» моделі « Redmi Note 8Т», вартістю 3800,00 грн., куртку чоловічу чорного кольору ТМ «DAUNTLESS», вартістю 1601,00 грн., навушники ТМ «ОРРО» модель «Enco Air White ЕТ161», вартістю 901,00 грн.. Після вчинення крадіжки ОСОБА_5 з вказаним майном покинув місце злочину, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричини ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6 302,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив суду, що в наприкінці жовтня 20022 року він у малознайомого ОСОБА_6 побачив мобільний телефон та захотів його викрасти. Для цього він попросив телефон для здійснення термінового дзвінка, та після того як ОСОБА_6 передав йому телефон, він разом з телефоном зник. Також 02.11.2022 року у нічний час знаходився в квартирі АДРЕСА_3 викрав мобільний телефон, куртку чоловічу, навушники, які належали ОСОБА_8 , викраденими речами розпорядився на власний розсуд, вчинив кримінальні правопорушення із-за скрутного матеріального становища. Просив суд суворо не карати, оскільки хворіє на гепатит С та ВІЧ.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися надали суду заяву про розгляду справи за їх відсутністю, покарання обвинуваченому просили призначити на розсуд суду.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 суд кваліфікує:

по епізоду за кінець жовтня 2022 року за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчинене повторно;

по епізоду за 02.11.2022 року за ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд, визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає рецидив злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, щодо призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом.

В зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких він засуджений не був, суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Крім того, оскільки ОСОБА_5 вчинив інкриміновані кримінальні правопорушення до постановлення попереднього вироку Ленінським районним судом м. Харкова від 28.03.2023 року за яким він засуджений до покарання, що належить відбувати реально, тому при призначенні остаточного покарання підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

В рамках вказаного кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов по справі відсутній.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/15341-ТВ від 25.11.2022 року в сумі 755 гривень 12 коп. судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/15342-ТВ від 25.11.2022 року в сумі 755 гривень 12 коп., судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/15819-ТВ від 29.11.2022 року в сумі 1132 гривень 68 коп., судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-22/16287-ТВ від 23.12.2022 року в сумі 566 гривень 34 коп., всього на загальну суму 3 209 гривень 26 коп. згідно довідок експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст.190 КК України у виді ОДНОГО року позбавлення волі;

за ч.4 ст. 185 КК України у виді П`ЯТИ років ОДНОГО місяця позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді П`ЯТИ років ОДНОГО місяця позбавлення волі .

На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначених за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2023 року призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді П`ЯТИ років ДВОХ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 за цим вироком обчислювати з моменту його ухвалення, тобто з 25 квітня 2024 року .

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання призначеного за цим вироком, покарання, відбуте ним за попереднім вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 28.03.2023 року, а саме з 08.11.2022 року по 24.04.2024 року включно.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 3 209 ( три тисячі двісті дев`ять) гривень 26 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Полтави від 23.11.2022 мобільний телефон «Apple iPhone 7 Plus» модель «A 1784 FCC» ID: НОМЕР_1 -E3094А ІC: 579C-Е3092А 128GB Black IMEI 02173-скасувати.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду міста Полтави від 05.01.2023 на мобільний телефон « Redmi Note 8Т» модель «М1908С3XG 4GB/64GB Moonlight White IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , чорну куртку ТМ «DAUNTLESS» your perfect choice mens casual wear, розмір 48, вилучене під час огляду місця події 11.11.2022 року -скасувати.

Речові докази:

- товарний чек від 16.06.2020року, зберігати в матеріалах №0001286 від 04.11.2022 року;

- мобільний телефон « Redmi Note 8Т» модель «М1908С3XG 4GB/64GB Moonlight White IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: 98343-вважати повернутим потерпілому ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон «Apple iPhone 7 Plus» модель «A 1784 FCC» ID: НОМЕР_1 -E3094А ІC: 579C-Е3092А 128GB Black IMEI НОМЕР_4 - вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6

- чорну куртку ТМ «DAUNTLESS» your perfect choice mens casual wear, розмір 48, яку поміщено до чорного пакету, знаходиться на зберіганні в камері схову ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- відповідь з ломбарду Повне товариство «Ломбард «КешБокс» та компаній «Скоротекс і Полтаваінвестпром2 від 25.11.2022 року- зберігати в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1