Провадження № 1-кс/761/532/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю адвоката ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ПрАТ «ІСРЗ» про закриття кримінального провадження №0000562 від 06.09.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України на підставі ч.9 ст.284 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

19 грудня 2023 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ПрАТ «ІСРЗ» про закриття кримінального провадження №0000562 від 06.09.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України на підставі ч.9 ст.284 КПК України.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_2 зазначає, що Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000562 від 06.09.2016 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ПрАТ «ІСЗР» у кримінальному провадженні №0000562 від 06.09.2016 року є іншою особою, права та законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Зокрема, щодо ПрАТ «ІСЗР» раніше вживались такі заходи забезпечення кримінального провадження як тимчасові доступи до речей і документів, адвокат зазначає, що аналогічні заходи забезпечення продовжуються ініціюватися стороною обвинувачення і наразі. Крім того, сторона обвинувачення здійснює виклик службових осіб ПрАТ «ІСРЗ» для участі у процесуальних діях. Отже стороною обвинувачення вживаються дії, які пов`язані з обмеженням права та законних інтересів ПрАТ «ІСРЗ» та його службових осіб. Окрім того, адвокат ОСОБА_2 вказує, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 27.06.2023 року у справі №761/20306/23-к частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_2 , який є представником ПрАТ «ІСРЗ», про встановлення розумних строків у кримінальному провадженні №№0000562 від 06.09.2016 року строк 1 місяць для проведення процесуальних дій, необхідних і достатніх для закінчення досудового розслідування та прийняття відповідного процесуального рішення у кримінальному провадженні №0000562 від 06.09.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України. Вищевказана ухвала набрала законної сили 27.06.2023 року. Між тим, як зазначає адвокат, прокурор ОСОБА_5 , який приймав участь у розгляді вищевказаної справи 27.06.2023 року отримав вступну та резолютивну частину ухвали слідчого судді, а 04.07.2023 року отримав повний текст судового рішення.

Зі змісту клопотання вбачається, що враховуючи зміст резолютивної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 27.06.2023 року у справі №761/20306/23-к та з огляду на момент отримання повного тексту вказаного судового рішення, - граничним кінцевим моментом строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000562 від 06.09.2016 року є 04.08.2023 року, а саме у цю дату закінчився визначений слідчим суддею строк досудового розслідування. Незважаючи на вищевикладене, сторона обвинувачення продовжила фактичне досудове розслідування і після 04.08.2023 року, тобто після спливу граничного строку досудового розслідування. Зокрема, за наявною інформацією, сторона обвинувачення після спливу визначеного слідчим суддею строку досудового розслідування, продовжувала ініціювати щодо ПрАТ «ІСРЗ» заходи забезпечення кримінального провадження та проводила експертизу. Як зазначає адвокат, станом на момент подачі клопотання ПрАТ «ІСРЗ» не отримувало будь-якого належного підтвердження про виконання стороною обвинувачення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 27.06.2023 року у справі №761/20306/23-к.

Враховуючи вищевикладене адвокат ОСОБА_2 зазначає, що граничним кінцевим моментом строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000562 від 06.09.2016 року є 04.08.2023 року, а з огляду на це наявні обставини процесуального характеру, а саме закінчення строку доосудового розслідування, що унеможливлює здійснення подальшого розслідування кримінального провадження, а тому просить закрити вищевказане кримінальне провадження на підставі ч.9 ст.284 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання адвоката, подала до суду письмові заперечення, зі змісту яких вбачається, що ч.9 ст.284 КПК України на яку посилається адвокат ОСОБА_2 було виключено. Між тим, у запереченнях прокурор вказала, що ч.9 ст.284 КПК України можна застосовувати виключно до справ, внесених в ЄРДР від 16.03.2018 року, оскільки закон не має зворотної дії в часі. Разом з тим, зазначила, що адвокат ОСОБА_2 , що діє в інтересах ПрАТ «ІСРЗ» не є стороною у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши адвоката ОСОБА_2 , прокурора, дослідивши матеріали клопотання та копії процесуальних рішень наданих прокурором з кримінального провадження №0000562 від 06.09.2016, дійшов наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України регламентовано, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями ст. 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, згідно з якою людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; законність, згідно з якою, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до змісту п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Таким чином, законодавець чітко визначив роль слідчого судді у системі кримінального судочинства: забезпечити, аби правоохоронні органи під час здійснення наданих їм повноважень не порушували права, свободи і інтереси особи.

Це завдання може виправдати різноманітні повноваження слідчого судді, спрямовані на забезпечення прав, свобод і інтересів осіб, навіть якщо вони недостатньо чітко передбачені законодавством. Приклад таких повноважень можна знайти у статті 206 КПК України, коли законодавство зобов`язує слідчого суддю «вжити необхідних заходів», не визначаючи перелік цих заходів.

Верховний Суд в ухвалі від 06.03.2018 у справі № 243/6674/17-к зазначив, що кримінальне процесуальне законодавство за своєю суттю складає корпус положень, які обмежують свободу дій держави при розслідуванні злочинів. Сенс кримінального процесуального законодавства у демократичній країні полягає в тому, щоб збалансувати цей легітимний інтерес у розслідуванні злочинів з іншими не менш важливими цінностями і інтересами суспільства: захистом від надмірного втручання держави в приватну сферу, захистом від свавілля, цінністю особистої свободи, запобіганню приниженню гідності, цінністю сімейних зв`язків, свободою підприємницької діяльності тощо.

Саме на судову систему покладено обов`язок забезпечити, аби дотримувався визначений в законі баланс між потребами розслідування і іншими суспільними цінностями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За вимогами ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною 2 статті 28 КПК України регламентовано, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Разом з тим, ч. 6 ст. 28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені процесуальним законом.

Ця норма співвідноситься із положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого КПК України, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Отже, передбачений ч. 2 ст. 28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч. 6 ст. 28 КПК України, та встановлення процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.

Наведене узгоджується з позиціями, викладеними, зокрема, Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 18.10.2019 у справі № 757/37346/18-к (провадження 51-1329км19), Третьою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 25.03.2020 у справі № 757/5607/19-к (провадження 51-4094км19) та Першою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 757/23781/20 (провадження 51-3138км20), які враховуються слідчим суддею в силу вимог ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як убачається з наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів, детективами другого відділу детективів підрозділу детективів із захисту економіки у фіскальній сфері Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000562 від 06.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

У кримінальному провадженні розслідується факт можливого заволодіння службовими особами ТОВ «Іллічівський судноремонтний завод» та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області цілісним майновим комплексом колишнього Державного підприємства «Іллічівський судноремонтний завод» шляхом перетворення останнього в ПАТ «Іллічівський судноремонтний завод», вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.04.2023 у кримінальному провадженні № 0000562 від 06.09.2016 надано дозвіл на тимчасовий доступ до документів (інформації) ТОВ «ІСРЗ» (теперішня назва ПрАТ «ІСРЗ») в банківських та інших установах.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року клопотання адвоката ОСОБА_2 , який є представником ПрАТ «Іллічівський судноремонтний завод» про встановлення розумних строків у кримінальному провадженні № 000562 від 06.09.2016року задоволено частково.

Так, згідно з положеннями п. 16-1 ч. 1 ст. 3 КПК України, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, - особа, стосовно якої (в тому числі щодо її майна) здійснюються процесуальні дії, визначені цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що вказане клопотання подано уповноваженою особою та у спосіб, визначений ч. 6 ст. 28 КПК України, а відтак підлягає розгляду в судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «С.С. та інші проти Болгарії» та ін).

Наявність правових прогалин не може слугувати підставою для погіршення правового становища сторін у кримінальному проваджені, у зв`язку з чим застосуванню підлягають загальні положення кримінального процесуального закону, якими у даному випадку є верховенство права та розумність строків, адже: кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначених в ст.12 КК України, діяння,передбачене ч.5 ст.191КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину та за ч. 2 ст.364 КК України до тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 9 ст. 284 КПК України (чинної до 01.01.2024), якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодекс), слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Відповідно до Закону України № 3509-1Х від 08.12.2023 "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури", який набрав чинності 01.01.2024, частину першу статті 219 КПК України викладено в новій редакції: "Строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховною характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження".

Частину 9 статті 284 КПК України, на підставі якої подано вказане клопотання, виключено.

Пункт 20-8 розділу XI "Перехідні положення" КПК України викладено в такій редакції: "Положення частини першої статті 219 цього Кодексу в редакції Закону України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури" застосовуються до всіх кримінальних проваджень, досудове розслідування або судовий розгляд яких не завершено до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо посилення самостійності Спеціалізованої антикорупційної прокуратури".

Так досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні не завершено та триває, а тому положення частини першої статті 219 КПК України застосовується також і до даного кримінального провадження.

Отже, відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру, а так як у даному кримінальному провадженні нікому про підозру не повідомлялось, строки досудового розслідування не могли закінчитись, тому клопотання адвоката ОСОБА_2 , який є представником ПрАТ «Іллічівський судноремонтний завод» про закриття кримінального провадження №0000562 від 06.09.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України на підставі ч.9 ст.284 КПК України, не підлягає задоволенню.

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ПрАТ «ІСРЗ» про закриття кримінального провадження №0000562 від 06.09.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.364 КК України на підставі ч.9 ст.284 КПК України- відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1