гСправа № 187/689/24 Провадження №1-кп/0187/75/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000144 від 08.04.2024 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, має середню освіту, одруженого, офіційного не працюючого, перебуває на військовому обліку, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2024 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_3 , через незачинені ворота зайшов на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив поруч з господарським приміщенням на території вищевказаного домоволодіння розкладну металеву драбину, довжиною 3 м. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_6 , а саме розкладної металевої драбини, яку ОСОБА_3 визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання, в період дії воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 передбачено, що з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року в Україні продовжено дію воєнного стану строком на 90 діб, тобто до 14 травня 2024 року до 05 години 30 хвилин, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю свідків, впевнившись у тому, що його дії носять таємний характер, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми діями здійснює таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, таємно викрав розкладну металеву драбину, довжиною 3 м, (радянського виробництва) вартістю 773,00 гривень.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна пошкодивши врізний замок на вхідних дверях ОСОБА_3 проник до господарського приміщення, звідки викрав велосипед марки «Люкс» жіночого типу, вартістю 1540,00 гривень.

Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2313,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

24.04.2024 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої останній беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років та на підставі статей 75,76 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав повністю, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним і прокурором за згодою з потерпілим.

Прокурор просить затвердити угоду про визнання винуватості та просить призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди між прокурором і ОСОБА_3 . Матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. При цьому, укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що надана суду угода відповідає вимогам статті 472 КПК України, укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченими, виконані повністю.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України у відношенні ОСОБА_3 маються обставини, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, добровільне відшкодування збитків та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено, отже, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, тому суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 24.04.2024, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання.

При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/105-24/2824-ТВ від 19.04.2024 на суму 3407,76 грн. відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2024 року, що укладена між прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешти, накладені за ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року (справа 187/586/24, провадження № 1-кс/0187/94/24).

Речовий доказ по справі: розкладну металеву драбину, довжиною 3 м і велосипед марки «Люкс» жіночого типу - повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи експертизи № СЕ-19/105-24/2824-ТВ від 19.04.2024 на суму 3407,76 грн. (три тисячі чотириста сім грн. 76 коп.)на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1