Справа № 296/615/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

19.01.2024 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернувся з клопотанням захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , та просить скасувати арешт майна, накладений 17.10.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира у справі №296/10264/23, а саме на мобільний телефон Samsung М52 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung А6 з сім картою: НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 31 000 грн, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зазначає, що 17.10.2023 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_5 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене 11.10.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 , у тому числі на мобільний телефон Samsung М52 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung А6 з сім картою: НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 31 000 грн, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивами накладення арешту слугувало те, що вилучене майно є речовим доказом по кримінальному провадженню №0000190 від 10.04.2023, тому з метою забезпечення речових доказів існують підстави для накладення арешту на майно.

При цьому зазначає, що під час обшуку та подальшого вилучення телефони були оглянуті за згодою власника, до них надано відповідний доступ, розкрито пароль.

Крім того, станом на 16.01.2024 у кримінальному провадженні №0000190 від 10.04.2023 стороною обвинувачення оглянуто вищевказані пристрої та скопійовано відповідні дані. До того ж у кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлення про підозру не вручалося.

Щодо грошових коштів зазначає, що кошти є особистим накопиченням ОСОБА_4 , про що було повідомлено під час проведення обшуку співробітникам поліції, однак, всупереч цього грошові кошти, які накопичувалися з метою придбання особистого житла, були вилучені.

Враховуючи вищевикладене просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Захисник у судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.

Слідча у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути клопотання про скасування арешту майна у її відсутності, у задоволенні клопотання просить відмовити, оскільки потреба в арешті майна не відпала і продовжує існувати.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.06.2016 №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Отже, арешт майна має бути скасованим, якщо відпали підстави його застосування, або арешт було накладено необґрунтовано.

Водночас, відповідно до положень ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000190 від 10.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

17.10.2023 слідчим суддею Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_5 накладено арешт на майно, у тому числі на мобільний телефон Samsung М52 IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою: НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung А6 з сім картою: НОМЕР_4 ; грошові кошти у сумі 31 000 грн.

Зі змісту ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 17.10.2023 вбачається, що арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів клопотання заявника та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування обраний захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі про накладення арешту на майно.

Крім того, з поданої слідчою заяви вбачається, що обставини, якими обґрунтовувався арешт, не перестали існувати, а необхідність в подальшому продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не відпала.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що арешт на майно накладено необґрунтовано або на даний час відпала необхідність у накладенні арешту на зазначене майно, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту майна у кримінальному задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1