Справа № 127/2750/22
Провадження № 1-кп/127/53/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено 21.04.2021 до ЄРДР за № 0000248 та за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про яке внесено 26.01.2022 за № 0000051, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищезазначене об`єднане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ще на 60 днів обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з правом внесення застави в попередньо визначеному судом розмірі. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна. Також прокурор акцентував увагу суду на тому, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченим зазначених запобіжних заходів наразі не відпали та продовжують існувати. Тому, на переконання прокурора, застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з тяжкістю інкримінованих злочинів та з врахуванням характеризуючих даних на кожного обвинуваченого, буде недієвим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою. Просив зменшити заставу до 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На переконання захисника саме такий розмір застави буде підйомним для його підзахисного і достатньою мірою буде гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника, зазначив, що він з 2019 року перебуває під вартою, тому не має можливості сплатити визначений розмір застави.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 заявила клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або зменшити розмір визначеної застави до мінімального. Оскільки, вона вважає, що в порушення вимог ч. 2 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведена обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Крім того, зазначила, що стороною обвинувачення також не доведена наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Також відсутні докази того, що останній намагався переховуватися від органів слідства та суду, оскільки він не перебував у розшуку. Крім того, ОСОБА_10 має сім`ю, а саме матір та сина, має постійне місце проживання та місце реєстрації, працевлаштований хоча й не офіційно. За таких обставин захисник вважає, що суд може змінити її підзахисному запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби за адресою, яка вказана в обвинувальному акті.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку свого захисника.

Інші учасники судово розгляду поклалися на розсуд суду.

Вирішуючи заявлені прокурором клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали об`єднаного кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Відтак, тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України»).

У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він, будучи засудженим 10.02.2020 Вінницьким апеляційним судом Вінницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, до 3 років позбавлення волі, відбуваючи покарання у ДУ «Вінницька ВК (№ 86)», на шлях виправлення не став, належних для себе висновків не зробив та знову вчинив умисні особливо тяжкі злочини. Підставою для повідомлення ОСОБА_6 про підозру, а в подальшому, скерування обвинувального акта на розгляд суду стали здобуті в ході досудового розслідування докази, а саме: протоколи огляду місця події, відповідно до яких особи, які повинні були здійснити передачу на територію державної установи наркотичних засобів, здійснили їх видачу працівникам поліції; висновки судових експертиз матеріалів, речовин та виробів тощо. Відтак, останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також відповідно до довідки наданої ДУ «Вінницька ВК (№ 86)» від 19.08.2021, ОСОБА_6 перебуває на профілактичному обліку, як схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин.

Крім того, соціальні зв`язки, що мали б стримуючий позитивний вплив на поведінку ОСОБА_6 судом не встановлені, а тому останній, перебуваючи на волі, без застосування дієвого запобіжного заходу, може незаконно впливати на свідків та інших причетних осіб. Також, усвідомлюючи невідворотність можливого покарання у випадку доведення його винуватості, обвинувачений може в будь-який момент, без зайвих труднощів, покинути місце свого проживання. Окрім того, існує ризик скоєння ним інших злочинів.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України визначаються межі (тобто мінімальний та максимальний розмір застави), в рамках яких визначається розмір застави. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. Відтак, розмір застави, визначений судом обвинуваченому, є мінімальним, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих йому злочинів, тому не може бути зменшений судом.

Зміна обраного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, не зможе запобігти наявним ризикам.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання про доцільність залишення клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави ОСОБА_6 до мінімального без розгляду.

Відтак, на переконання суду, ОСОБА_6 доцільно продовжити дію застосованого щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 діб, з правом внесення застави у попередньо визначеному судом розмірі, що становить 214 720 грн та покладенням на нього, у випадку внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.01.2022 до ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави, який неодноразово продовжувався судом. Наразі, ризики, які стали підставою для обрання такого запобіжного заходу, не відпали.

Так, ОСОБА_10 офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, соціальні зв`язки, що мали б стримуючий позитивний вплив на його поведінку, відсутні. Протилежного стороною захисту не доведено.

Крім того, ОСОБА_10 житель іншого регіону, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від суду.

Також, перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, обвинувачений може незаконно впливати на свідків та інших причетних осіб. Окрім того, ОСОБА_10 може продовжити вчиняти інші злочини.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання про доцільність залишення клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_10 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби або зменшити розмір визначеної застави до мінімального без розгляду.

На переконання суду, зміна обраного ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, не зможе запобігти наявним ризикам. Більше того, до ОСОБА_10 судом першочергово було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з правом внесення застави. Визначений судом розмір застави покликаний забезпечити явку обвинуваченого ОСОБА_10 до суду та належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Крім того, визначений ОСОБА_10 розмір застави є мінімальним, враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину.

Відтак, ОСОБА_10 доцільно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на 60 діб, з правом внесення застави у попередньо визначеному судом розмірі, що становить 198 480 грн, та покладенням на нього, у випадку внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_10 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на 60 днів з 26.06.2024 по 24.08.2024 включно.

Залишити ОСОБА_6 заставу в попередньо визначеному судом розмірі, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень та на попередньо визначених умовах.

У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Термін дії обов`язків покладених судом при внесенні застави обвинуваченим ОСОБА_6 визначити на час дії ухвали суду, тобто до 24.08.2024.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою ще на 60 днів з 26.06.2024 по 24.08.2024 включно.

Залишити ОСОБА_10 заставу в попередньо визначеному судом розмірі, що становить 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень та на попередньо визначених умовах.

У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_10 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Термін дії обов`язків покладених судом при внесенні застави обвинуваченим ОСОБА_10 визначити на час дії ухвали суду, тобто до 24.08.2024.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької обласної прокуратури для відома.

На ухвалу суду в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя-доповідач:

Судді: