ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/911/24 Справа № 203/1544/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 від 20 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесено до ЄРДР 31 жовтня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 від 20 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесено до ЄРДР 31 жовтня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КПК України.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, винесена в порушення норм процесуального законодавства, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказує, що слідчий суддя зробив безпідставний висновок щодо правомірності дій прокурора, який без законних підстав перебрав на себе функції слідчого судді при вирішенні питань про надання дозволу на обшук та про обрання запобіжного заходу, при цьому посилаючись лише на судові рішення, якими продовжувалися строки тримання ОСОБА_8 під вартою.

Зазначає, що прокурор ОСОБА_10 не мав права самостійно надавати дозвіл на обшук та застосовувати щодо підозрюваного запобіжний захід, не звертаючись до слідчого судді, оскільки відповідно до вимог ст. 615 КПК України в редакції на час прийняття вказаних рішень у місцевості, на якій діє правовий режим воєнного часу, відповідний прокурор виконує повноваження щодо обрання запобіжного заходу виключно у разі неможливості виконання їх у встановлені строки слідчим суддею.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 від 20 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесено до ЄРДР 31 жовтня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КПК України.

Обгрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що оскаржуваній постанові було надано оцінку при продовженні строку тримання ОСОБА_8 під вартою ухвалою слідчого судді від 24 березня 2022 року у справі № 204/1719/22 (провадження № 1-кс/204/400/22), якою визначено, що постанова прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 про обрання ОСОБА_8 в порядку ст. 615 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає кримінальному процесуальному закону.

Крім того, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2022 року, постановленою у межах підготовчого провадження при розгляді по суті обвинувачення ОСОБА_8 , було відмовлено в задоволенні скарг захисників на постанови прокурора ОСОБА_10 про надання дозволу на проведення обшуку та про обрання ОСОБА_8 в порядку ст. 615 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2023 року при розгляді по суті обвинувачення ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про визнання очевидно недопустимими доказів, добутих у межах обшуку, проведеного на підставі постанови прокурора ОСОБА_10 , при цьому було надано оцінку наявності у прокурора відповідних повноважень.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що додаткове встановлення обставин подій не впливатиме на юридичну кваліфікацію зазначених дій прокурора, надану відповідними судовими органами.

Заслухавши суддю-доповідача; адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на її необгрунтованість; дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та співставивши їх з наданими матеріалами, колегія суддів приходить до наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягають рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Колегія суддів зважає на те, що відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Слідчий суддя при розгляді скарги адвоката ОСОБА_7 не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону та передчасно прийшов до висновку про необхідність відмови у її задоволенні.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається зокрема у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше досудове розслідування після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

У межах апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувало кримінальне провадження № 0000385, відомості про яке внесено до ЄРДР 31 жовтня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КПК України.

Оскаржуваною постановою старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 від 20 березня 2024 року вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження із вказаної підстави можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Разом із тим, як вбачається з оскаржуваної постанови, при її винесенні слідчий не проаналізував всі встановлені фактичні обставини і не навів переконливого мотивування прийнятого рішення.

Так, обгрунтовуючи свій висновок про відсутність у діях прокурора ОСОБА_10 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, слідчий зазначив, що застосування запобіжного заходу та надання дозволу на обшук одноособово прокурором передбачене положеннями ст. 615 КК України, а подальше продовження такого запобіжного заходу слідчим суддею свідчить про відсутність наслідків, пов`язаних із позбавленням особи свободи, та про відсутність істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

При цьому слідчий не звернув уваги на те, що за правилами ст. 615 КПК України в редакції, що була чинною станом на 28 лютого та 01 березня 2022 року, відповідний прокурор виконував повноваження слідчого судді, передбачені статтями 163, 164, 234, 235, 247 та 248 цього Кодексу, а також повноваження щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 30 діб до осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260-263-1, 294, 348, 349, 377-379, 437-444 Кримінального кодексу України, лише у разі неможливості виконання їх у встановлені законом строки самим слідчим суддею.

Слідчим не було встановлено та проаналізовано, чи дійсно відповідні повноваження не могли бути виконані слідчим суддею, а якщо так - то у зв`язку із чим і на протязі якого саме строку, і не надано оцінку діям прокурора ОСОБА_10 у цьому контексті.

Вказуючи у постанові, що відсутність причинного зв`язку між діянням та наслідками свідчить про відсутність трьох обов`язкових ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, слідчий у той же час не вказує, які саме ознаки він має на увазі, в чому саме полягає діяння, якими є його наслідки, і як про відсутність всіх вказаних ознак може свідчити відсутність причинного зв`язку між діянням і його наслідками.

Відтак оскаржувана постанова слідчого не відповідає вимогам кримінального процесуального закону щодо обгрунтованості і вмотивованості, у зв`язку із чим є передчасною і не може залишатися в силі.

Слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали не звернув увагу на порушення кримінального процесуального закону, які допустив орган досудового розслідування при винесенні постанови про закриття кримінального провадження, і сам допустив їх, належним чином не перевіривши доводи, наведені в скарзі адвоката ОСОБА_7 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не проаналізував доводи скарги і не дав на них вичерпної переконливої відповіді, а обмежився посиланням на судові рішення, якими, на його думку, надана оцінка законності та обгрунтованості рішень та дій дій прокурора ОСОБА_10 .

При цьому в матеріалах судової справи вказані рішення відсутні, у матеріалах кримінального провадження № 0000385 наявна лише копія ухвали слідчого судді від 24 березня 2022 року про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою (КП № 0000385 т. 1 а.с. 128, 129), в якій не обговорюється питання належності суб`єкта, який прийняв рішення про застосування щодо останнього запобіжного заходу, і не викладені будь-які міркування із цього приводу.

Зазначені обставини дають суду апеляційної інстанції підстави для висновку про поверховість і неповноту судового розгляду.

Відтак оскаржувана ухвала слідчого судді є необгрунтованою та підлягає скасуванню, із постановленням нової ухвали, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 належить задовольнити, оскаржувану постанову слідчого скасувати, матеріали кримінального провадження направити до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування, у межах якого необхідно провести всі необхідні слідчі дії, за результатами яких прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 309, 310, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - задовільнити.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 від 20 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесено до ЄРДР 31 жовтня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КПК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу адвоката ОСОБА_7 - задовольнити, постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_9 від 20 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000385, відомості про яке внесено до ЄРДР 31 жовтня 2022 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КПК України, - скасувати, кримінальне провадження повернути до органу досудового розслідування для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4