У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4782/24

№ 1-кс/183/895/24

17 травня 2024 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до ЄРДР 10.05.2024 року за № 0000592 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛ А:

До слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст.. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що 09.05.2024 року надійшло повідомлення на лінію 102 проте, що 06.05.2024 року приблизно о 12.00 годині водій ОСОБА_4 , керуючи транспортний засобом марки «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Гетьманській в м. Новомосковськ, здійснив зіткнення з моторолером «Suzuki» під керуванням ОСОБА_5 , що рухався в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП водія моторолера ОСОБА_5 доставлено до Новомосковської ЦРЛІЛ, діагноз: закритий перелом правого стегна.

За вказаним фактом відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

10 травня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , оглянуто та залишено на зберігання на території Новомосковського РВП ГУНП Дніпропетровської області за адресою: вул. Микити Головка, 19, м. Новомосковськ.

10 травня 2024 року транспортний засіб «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Арештом майна, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та у даному випадку, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді, згідно ч. 2 ст. 132 КПК України, подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Оскільки транспортний засіб «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є основним об`єктом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх експлуатацією та керуванням та є речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, зокрема з метою проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, судово-автотехнічної експертизи, арешт транспортного засобу у даному кримінальному провадженню є необхідним, тому слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання слідчий ОСОБА_2 не з`явився. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Відповідно до постанови слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 від 10.05.2024 року зазначений автомобіль був визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Як вбачається з наданих слідчим доказів, зазначені вище речі відповідають вимогам ст.. 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 3 ст.. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Тому слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що накладення арешту на зазначені вище речі, як на речові докази, відповідає завданню арешту майна, визначеного ст.. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали суду необхідно доручити слідчому ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Накласти арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , шляхом заборони відчужувати, використовувати, розпоряджатися будь-яким особам зазначеним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

Доручити слідчому Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 направити копії ухвали на адресу власників майна або їх представників.

На ухвалу може бути подано апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1