Справа180/615/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 16.01.2024 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженки м.Марганець Дніпропетровської області, громадянка України, має середню освіту, незаміжня, непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

-23.03.1998 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

-15.05.2003 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

-19.05.2005 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік 6 місяців за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 15.05.2003 року, призначено до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-11.02.2011 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-28.02.2013 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-12.04.2013 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 164 КК України до обмеження волі строком на 1 рік;

-31.03.2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. 06.06.2019 року звільнена умовно-достроково на підставі ст.81 КК України з Надержинщинської ВК №65 за постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.05.2019 року з невідбутим терміном 1 рік 2 місяці 26 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2024 року близько 13 години 50 хвилин, обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_5 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в України" від 24.02.2022 № 2102-X1, строк дії якого продовжено на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 року № 3429-ІХ, викрала належну ОСОБА_6 сумку, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, та мобільний телефон марки «NOKIA» моделі 110 TA-1192 DS, вартістю 823 грн. 65 коп., а також гаманець та продукти харчування, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 823 грн. 65 коп., викраденим майно розпорядилася на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, а саме, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вичнена повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю, підтвердила обставини, вказані вище, пояснила, що допомогала потерпілій вийти з маршрутки та довела останню до магазину, в руках тримала сумку потерпілої. Потім пішла своєю дорогою, сумку забула повернути потерпілій. Просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченою своєї вини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджує докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким в судовому засіданні не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю і її дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, тому що вона вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вона посягнула на власність. Суспільна небезпечність злочину визначається тим, що, вчиняючи крадіжку, винна особа позбавляє власника можливості володіти, користуватися та, як правило, розпоряджатися своїм майном, тобто тих трьох, гарантованих ч. 1 ст. 41 Конституції України повноважень, які в сукупності й утворюють право власності.

Суд також враховує особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше неодноразово судима, не працює, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у ліканя нарколога перебуває на обліку з 1999 року, за місцем проживання характеризується посередньо.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Таким чином, суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченої і попередження нових злочинів повинна бути міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Але, враховуючи особу обвинуваченої, яка у вчиненому щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз необхідно стягнути з обвинуваченої відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації,

-повідомляти орган пробації про зміну місця проживання,

-періодично з`являтись для реєстрації до органу пробації.

Речові докази: трапична сумка сіро-чорного кольору, жіночий гаманець ST, мобільний телефон «NOKIA» моделі 110 TA-1192 DS, 4 картонні картки, що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією № 0009 - повернути потерпілій.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по залученню експерта у сумі 260 гривень за проведення судово-товарознавчої експертизи №332/24 від 18.01.2024 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги

вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1