Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1641/24
Провадження №: 1-кп/332/303/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476 від 19 лютого 2024 рокувідносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Гуляйполе, Пологівського (колишнього Гуляйпільського) району, Запорізької області, українця, громадянина України, розлученого, утриманців не має, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, рнокпп НОМЕР_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, з угодою про визнання винуватості,

встановив:

ОСОБА_4 в один із днів третьої декади серпня 2023 року, точний час та дата не встановлені, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в господарській будівлі, виявив сумку, в якій насипом знаходились 195 патронів, калібру 5,45 мм, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на придбання та зберігання боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, всупереч вимогам 12 розділу інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, відповідно до якого, придбання, зберігання та носіння бойових припасів, здійснюється на підставі дозволу відповідного органу Національної поліції, взяв вказані 195 патронів, що знаходились в сумці, тим самим придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Після цього ОСОБА_4 переніс вказані 195 патронів за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де розмістив їх у власному будинку, а саме: 190 патронів в сумці у спальній кімнаті та 5 патронів у скляній банці, на підвіконні у вітальній кімнаті, де, почав зберігати вказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу до їх вилучення працівниками поліції.

В подальшому, 19 січня 2024 року, в період часу з 10 години 00 хвилини до 11 години 00 хвилини, працівниками поліції проведено обшук на підставі ухвали Орджонікідзівського районного суду міста Запоріжжя від 08 лютого 2024 року, за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого в житловому будинку виявлені та вилучені 195 патронів, калібру 5,45 мм.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-24/3407-БЛ від 23 лютого 2024 року, надані на дослідження 5 предметів схожі на патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм з кулями зі сталевим осердям, промислового виробництва СРСР. Патрони придатні до стрільби.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/108-24/3408-БЛ від 26 лютого 2024 року, надані на дослідження 190 предметів, схожих на патрони є боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39 мм, які призначили для стрільби з автоматів ОСОБА_6 («АК-74», «АКС - 74», «АКС-74У»), ручних кулеметів конструкції Калашникова («РПК-74», «РПКС-74») та інше. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

19 березня 2024 року між прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000476 від 19 лютого 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою, ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі підозри.

При цьому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, беззастережне визнання своєї винуватості, сторони узгодили щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. Також, сторони дійшли висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі та можливість звільнення ОСОБА_4 , на підставі ст.ст.75,76 КК України, від відбування зазначеного покарання з випробуванням.

Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Крім цього, обвинувачений та його захисник підтвердили, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного, та просив призначити йому узгоджену міру покарання.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно п.2 ч. 1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

При цьому, судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, суть обвинувачення та вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, розлучений, утриманців не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України та визначена в межах санкцій ч.1 ст.263 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру і тяжкості обвинувачення та особі обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який в подальшому був неодноразово продовжений та триває.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №186-р від 26.02.2022, із змінами, внесеними згідно з Розпорядженням КМУ №225-р від 16.03.2022, вирішено передати необхідне для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та цивільного захисту населення в умовах воєнного стану конфісковане майно, майно, визнане безхазяйним, майно, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання (у тому числі майно, визначене у статті 184 Митного кодексу України), що за правом успадкування чи на інших законних підставах перейшло у власність держави, до сфери управління Міністерства оборони, інших центральних органів виконавчої влади та державних органів, які здійснюють керівництво військовими формуваннями, утвореними відповідно до закону, та правоохоронними органами.

У разі коли майно, визначене в абзаці першому цього пункту, не було передано в установленому порядку, таке майно передається відповідній обласній військовій адміністрації за місцем його знаходження після погодження із зазначеними в цьому пункті державними органами.

Таким чином, враховуючи введення з 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, необхідність забезпечення потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки, державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, що чинним законодавством передбачено можливість передачі конфіскованого майна, що перейшло у власність держави Збройним Силам України, суд вважає, що вилучене у обвинуваченого майно, зокрема 178 патронів, підлягають конфіскації та передачі Збройним Силам України.

Обов`язок по відшкодуванню понесених судових витрат за проведення судових експертиз, виходячи з положень ст.124 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374, 475 КПК України та главою 35 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2024 року в м.Запоріжжя між прокурором Токмацького відділу Пологівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

-5 гільз, які упаковані до спец. пакету Експертної служби МВС України №5233860 та 12 гільз, які упаковані до спец. пакету Експертної служби МВС України №1856369, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області (квитанції №№ 238, 241) знищити;

-178 патронів, які упаковані до спец. пакету Експертної служби МВС України №1856369 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області (квитанція № 241) у порядку, передбаченому п.3 ч.9 ст.100 КПК України конфіскувати і передати їх Міністерству оборони України для потреб оборони України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні експертиз: судової експертизи № СЕ-19/108-24/3407-БЛ від 23.02.2024 в розмірі 1514,56 гривень; судової експертизи № СЕ-19/108-24/3408-БЛ від 26.02.2024 в розмірі 2271,84 гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1