Справа № 675/1742/23
Провадження № 1-кп/675/31/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2024 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав в режимі відеоконференції матеріали кримінальних проваджень, відомості про які внесені: 03 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717; 03 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001867; 07 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000809; 06 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803; 15 листопада 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000825, про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 30.01.2023 Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. ст. 126-1, 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ст. 390-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 20 вересня 2023 року, у вечірню пору доби, точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , помітив мобільний телефон марки «NOKIA» 216 моделі «RM-1187», який знаходився на холодильнику, в кухні будинку ОСОБА_7 . У цей момент в ОСОБА_9 виник раптовий умисел викрасти вказаний мобільний телефон з метою подальшого використання у власних цілях.

Надалі ОСОБА_7 вийшов зі свого будинку на вулицю, а ОСОБА_9 , у той же ж час, користуючись відсутністю власника телефону, підійшов до холодильника, на якому знаходився даний мобільний телефон, після чого, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, таємно, в період дії воєнного стану в Україні, який був введений в дію відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, та в подальшому безперервно/неодноразово продовжений, в останнє продовжений Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3275-ІХ, діючи умисно і протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав мобільний телефон марки «NOKIA» 216 моделі «RM-1187», вартістю 566 грн 67 коп, а також сім-карту мобільного оператору ПрАТ «Київстар», що знаходилася у вказаному телефоні, вартістю 100 грн, належні ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 666 грн 67 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденню чужого майна (крадіжки), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 01 жовтня 2023 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи на території домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , під час спілкування з ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин, у нього раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_9 узявши дерев`яний брусок із землі у праву руку умисно наніс ним один удар в ділянку правої ноги для ОСОБА_4 .

Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця на задній поверхні правого стегна, яке належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Своїми умисними діями, які виразились у спричиненні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України.

Крім того, ОСОБА_9 03 листопада 2023 року близько 15 год. 00 хв. перебував в житловому будинку АДРЕСА_1 , де під час спілкування зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , у них виникли неприязні відносини, під час яких у ОСОБА_9 виник раптовий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_9 за допомогою кухонного ножа, який взяв зі столу у праву руку, умисно наніс ним один удар в ділянку лівої руки в область ліктьового суглобу для ОСОБА_6 .

Внаслідок таких неправомірних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді рани на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, яка належить до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями, які виразились у спричиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Крім того, згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.10.2023 № 675/1655/23, видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_9 у вигляді тимчасового обмеження його прав, а саме: - заборони наближатися на відстань ближче 500 метрів до місця проживання ОСОБА_5 , 1953 року народження, що за адресою АДРЕСА_1 ; - заборони особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , 1953 року народження, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_9 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею; - заборони вести листування, телефоні переговори з ОСОБА_5 , 1953 року народження, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 (шість) місяців.

Проте, будучи ознайомленим під підпис з рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06.10.2023 у справі № 675/1655/23, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, ОСОБА_9 , 05.11.2023, близько 17 год 30 хв, діючи умисно, прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , що знаходиться в АДРЕСА_2 , та зайшов в будинок, чим умисно не виконав обмежувальний припис у виді заборони наближатися на відстань ближче 500 метрів до ОСОБА_5 . Перебуваючи у вказаному будинку, ОСОБА_9 , діючи умисно, почав ображати ОСОБА_5 та висловлювати в її адресу слова нецензурної лайки, чим умисно не виконав обмежувальний припис у виді заборони розшукувати, переслідувати або в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_5 .

Також, продовжуючи свій єдиний злочинний намір, спрямований на умисне невиконання вищевказаного обмежувального припису, ОСОБА_9 06.11.2023, о 12 год 30 хв, знову прийшов до місця проживання ОСОБА_5 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де знову почав ображати та виражатися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , чим умисно не виконав обмежувальний припис у виді заборони наближатися на відстань ближче 500 метрів до ОСОБА_5 та розшукувати, переслідувати або в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису, особою щодо якої такі заходи застосовані судом, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України.

Крім того, ОСОБА_9 у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення стану її життя.

Так, ОСОБА_9 будучи раніше судимим за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30.01.2023 за ст. 126-1 КК України, а саме за вчинення домашнього насильства щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , упродовж 2023 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за фактами вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із вчиненням домашнього насильства щодо ОСОБА_5 .

Зокрема, 19 лютого 2023 року за фактом вчинення домашнього насильства від 18 лютого 2023 року відносно ОСОБА_9 працівниками Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, який направлено на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2023 року ОСОБА_9 визнано винним за ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Окрім цього, 22 березня 2023 року за фактом вчинення домашнього насильства від 19 березня 2023 року відносно ОСОБА_9 працівниками Відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, який направлено на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2023 року ОСОБА_9 визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 5 діб.

Також, 18 липня 2023 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_9 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом вчинення 17 липня 2023 року домашнього насильства щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , який направлено на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2023 року, ОСОБА_9 , визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Крім того, 01 жовтня 2023 року працівниками ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_9 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за фактом вчинення 01 жовтня 2023 року домашнього насильства щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , який направлено на розгляд до Ізяславського районного суду Хмельницької області.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 жовтня 2023 року, ОСОБА_9 , визнано винним за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

Не зважаючи на притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності та неодноразові притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язані із вчиненням домашнього насильства відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, останній, діючи систематично, умисно, вчинив психологічне насильство щодо бабусі ОСОБА_5 за наступних обставин.

Так, 06 листопада 2023 року, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_9 , з метою вчинення відносно своєї бабусі ОСОБА_5 домашнього насильства, прийшов за місцем проживання останньої, що по АДРЕСА_1 . Надалі, ОСОБА_9 , у зв`язку із тим, що на протязі тривалого часу перебуває із ОСОБА_5 у неприязних відносинах, розпочав конфлікт із останньою, під час якого вчинив відносно неї дії психологічного насильства, що виразились у словесних образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, приниженні, залякуванні та демонстрації своєї фізичної переваги, тим самим завдавши шкоду психологічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_5 .

Вказаними систематичними, умисними, протиправними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_5 психологічних страждань, погіршив якість життя потерпілої ОСОБА_5 , викликав у неї негативні реакції на фізичному рівні (напругу, труднощі зі сном, проблеми зі здоров`ям), емоційні реакції (виснаження, тривогу, гнів, порожнечу, нестійкість, вразливість та страх), когнітивні реакції (погану концентрацію уваги, занепокоєність), міжособистісні реакції (недовіру, дратівливість).

Своїми умисними діями, які виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Крім того, ОСОБА_9 06 листопада 2023 року, близько 14 год 30 хв, перебуваючи в с. Михнів, Шепетівського району, Хмельницької області, вирішив незаконно проникнути до житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житлового будинку, ОСОБА_9 усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, незаконно, без будь-якого дозволу та всупереч волі власника, через вхідні двері житлового будинку, які перебували не закриті на запірні пристрої, проник у житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, які виразились в незаконному проникненні до житла, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_9 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень та надав суду зізнавальні показання з приводу своїх діянь. Так, не заперечив того, що 01.10.2023 та 03.11.2023 наніс тілесні ушкодження для своєї матері ОСОБА_4 та співмешканці ОСОБА_6 за обставин викладених в обвинувачені. Також, 20.09.2023 здійснив крадіжку мобільного телефону марки «NOKIA» 216 моделі «RM-1187» належного для ОСОБА_7 , якого використовував у власних цілях, а в подальшому 06.11.2023 без дозволу власника ОСОБА_7 проник до житла останнього, а саме будинку АДРЕСА_1 . Крім того, вказав, що йому було відомо про рішення суду від 06.10.202 у справі № 675/1655/23 про встановлення щодо нього обмежувального припису у вигляді тимчасового обмеження прав по відношенні до бабусі ОСОБА_5 , проте продовжував навідуватися до її помешкання, оскільки у ньому проживала мати ОСОБА_4 . Також, не заперечив, що упродовж 2023 року систематично вчиняв адміністративні правопорушення, а саме домашнє насильство щодо бабусі ОСОБА_5 , за що притягувався судом до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП. Просить суд взяти до уваги його зізнавальні покази та призначити відповідне покарання.

Крім наданих суду показів обвинуваченим, його винуватість підтверджується і іншими доказами, зокрема.

Що стосується епізоду по вчиненню кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 , яка допитана судом з участю її законного представника ОСОБА_5 , суду показала, що 01.10.2023 до її господарства прибігла ОСОБА_6 та повідомила, що до неї йде син ОСОБА_9 , який перебуває у п`яному та агресивному стані, вийшовши на подвір`я побачила ОСОБА_9 , який ображав усіх присутніх нецензурною лайкою та взявши дерев`яну палицю наніс їй один удар по нозі. Також вказала, що її син попередньо неодноразово наносив для неї тілесні ушкодження, тому отримавши травму 01.10.2023 не могла більше терпіти поведінку ОСОБА_9 , в зв`язку з чим звернулася до поліції. Примирення з сином не вбачає, просить призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до даних заяви, протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 02.10.2023, та витягу з ЄРДР № 0000717 вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили поліцію, що 01.10.2023 о 16 год ОСОБА_9 спричинив для ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на правій нозі, що мало місце в АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.12.2012, ОСОБА_4 визнано недієздатною та призначено для неї опікуна ОСОБА_5 .

У відповідності до постанови старшого дізнавача сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 03.10.2023, ОСОБА_5 залучено до участі в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000717 в якості законного представника ОСОБА_4 .

За даними висновку експерта № 348 судово-медичної експертизи, яка проведена 04.10.2023 судовим експертом ОСОБА_11 на підставі постанови ст.дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 03.10.2023, встановлено, що у ОСОБА_4 виявлене таке тілесне ушкодження: синець на задній поверхні правого стегна. Дане тілесне ушкодження утворилося від щонайменше, однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета, могло виникнути в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Утворення даного тілесного ушкодження внаслідок падіння з висоти власного зросту або самоспричинення є малоймовірним.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12 жовтня 2023 року та відеозапису його проведення, який був відтворений в судовому засіданні згідно із ст. 359 КПК України, потерпіла ОСОБА_4 в присутності понятих, розповіла та відтворила в деталях обставини спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень для неї, а саме вказала, що 01.10.2023 в АДРЕСА_2 , прийшов її син ОСОБА_9 та почав влаштовувати конфлікт, шарпати за верхній одяг, та в ході якого ОСОБА_9 узяв дерев`яну палицю, якою наніс для неї удар по нозі. Надалі потерпіла на статисту продемонструвала механізм нанесення вказаного удару.

Із висновку експерта № 680 від 13 жовтня 2023 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_9 виявляє легку розумову відсталість. На даний час усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, також усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними на період інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_9 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, а виявляв легку розумову відсталість. Також на період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані патологічного сп`яніння не знаходився.

Зазначені вище дані експертиз визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст. 69 КПК України експертами у кримінальному провадженні, експерти були залучені з дотриманням вимог ст. ст. 242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст. ст. 101-102 КПК України.

Що стосується епізоду по вчиненню кримінального правопорушення за ч. 2 ст.125 КК України.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , яка суду показала, що 03.11.2023 близько 15 год вона перебувала в житловому будинку АДРЕСА_1 . В даному будинку також знаходився ОСОБА_9 з яким у неї винник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_9 взяв ножа та намагався вдарити її ножем в область живота, проте вона ухилилась від даного удару. Надалі, ОСОБА_9 знову наніс удар ножем в ділянку лівої руки, та здійснив поріз ліктьового суглобу руки. Після чого, ОСОБА_6 залишила вказане будинковолодіння та звернулася за допомогою до працівників поліції. Примирення з ОСОБА_9 не вбачає, просить призначити покарання на розсуд суду.

Відповідно до даних заяви та витягу з ЄРДР № 0000803 від 06.11.2023 вбачається, що ОСОБА_6 повідомила поліцію, що 03.11.2023 близько 14 год 30 хв ОСОБА_9 спричинив для неї тілесні ушкодження, а саме наніс удар кухонним ножем в область лівої руки, що мало місце в АДРЕСА_1 .

За даними висновку експерта № 378 судово-медичної експертизи, яка проведена 07.11.2023 судовим експертом ОСОБА_11 на підставі постанови дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_12 від 06.11.2023, встановлено, що у ОСОБА_6 виявлене таке тілесне ушкодження: рана на задній поверхні лівого ліктьового суглобу. Дане тілесне ушкодження могло утворитись від одноразової травмуючої дії твердого плоского коллючо-ріжучого клинкового знаряддя по типу ножа, в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваною, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як таке, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я. Утворення даного тілесного ушкодження внаслідок падіння з висоти власного зросту або самоспричинення є малоймовірним.

Згідно виписки-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого № 6246(23) КНП «Ізяславської МБЛ» від 03.11.2023, та протоколу огляду документів від 09.11.2023, яким оглянуто вказаний епікриз, та в якій зазначено скарги пацієнта ОСОБА_6 на наявність колоторізаної рани задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, виділення з рани. Зі слів хворої: «Травма в побуті співмешканець вдарив ножем у ліву руку 03.11.2023 близько 13 год 30 хв». Повний діагноз: колоторізана рана задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, проникаюча у задню частину ліктьового суглобу.

Вказана виписка-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 №6246(23) КНП «Ізяславської МБЛ» від 03.11.2023, в подальшому за постановою старшого дізнавача СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_10 від 10.11.2023, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000803.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10 листопада 2023 року та відеозапису його проведення, який був відтворений в судовому засіданні згідно із ст.359 КПК України, потерпіла ОСОБА_6 в присутності понятих, розповіла та відтворила в деталях обставини спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень для неї, а саме вказала, що 03.11.2023 близько 15 год знаходилась в АДРЕСА_1 , де перебував ОСОБА_9 та під час конфлікту, останній узяв кухонного ножа та наніс для неї один удар у ділянку ліктя лівої руки. Надалі потерпіла на статисту продемонструвала механізм нанесення вказаного удару.

Відповідно до протоколу огляду від 10.11.2023 з ілюстрованою фототаблицею до нього, яким оглянуто за участю ОСОБА_9 , вулицю Молодіжна навпроти господарства № 13, с. Михнів Шепетівського району, де зі слів ОСОБА_9 він викинув кухонний ніж, яким заподіяв тілесні ушкодження для ОСОБА_6 , яка вибігла з будинку та побігла в невідомому напрямку. Проте даного ножа на вказаному місці не виявлено.

Із висновку експерта № 740 від 13 листопада 2023 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_9 виявляє легку розумову відсталість. На даний час усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, також усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними на період інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_9 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, а виявляв легку розумову відсталість. Також на період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані патологічного сп`яніння не знаходився.

Зазначені вище дані експертиз визнаються допустимими доказами, оскільки експертизи проведені особами, які можуть бути згідно із ст. 69 КПК України експертами у кримінальному провадженні, експерти були залучені з дотриманням вимог ст. ст. 242-244 КПК України, висновки експертів відповідають вимогам ст. ст. 101-102 КПК України.

Що стосується епізоду по вчиненню кримінального правопорушення за ст. 390-1 КК України.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що 06.10.2023 Ізяславським районним судом ухвалено рішення, яким видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_9 у вигляді тимчасового обмеження його прав стосовно неї. Однак, ОСОБА_9 достовірно знаючи про наявність обмежувального припису, 05 та 06 листопада 2023 року порушуючи його, приходив до місця її проживання, що за адресою АДРЕСА_2 , під час чого ображав, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою щодо неї.

Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 06 жовтня 2023 року у справі № 675/1655/23, задоволено заяву ОСОБА_5 про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_9 з покладенням на останнього на 6 місяців обов`язків у виді:

- заборони ОСОБА_9 наближатися на відстань ближче 500 метрів до місяця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_1 ;

- заборони ОСОБА_9 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_9 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися із нею;

- заборони ОСОБА_9 вести листування, телефоні переговори з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Про наявність даного рішення та встановлення обмежувального припису, обвинувачений ОСОБА_9 достовірно знав, що й ним стверджується у судовому засіданні.

Відповідно до даних заяви та витягу з ЄРДР № 0000809 від 07.11.2023 вбачається, що ОСОБА_5 повідомила поліцію, що 05 та 06.11.2023 ОСОБА_9 порушив обмежувальний припис, який був винесений останньому 06.10.2023 Ізяславським районним судом Хмельницької області, а саме заборони наближатись до місця проживання ОСОБА_5 , ближче ніж 500 метрів.

З досліджених під час розгляду справи відеозаписів події, що містяться на DVD-R дисках, здійсненими нагрудною камерою працівників поліції, зафіксовано порушення ОСОБА_9 обмежувального припису, який мав місце 05 та 06 листопада 2023 року за адресою АДРЕСА_1 . Також на вказаних відеозаписах ОСОБА_9 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував, що приходив до помешкання потерпілої, проте зазначав, що він приходив не до ОСОБА_5 , а до матері ОСОБА_4 .

Згідно висновку експерта № 741 від 13 листопада 2023 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_9 виявляє легку розумову відсталість. На даний час усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, також усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними на період інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_9 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, а виявляв легку розумову відсталість. Також на період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані патологічного сп`яніння не знаходився.

Зазначені вище дані експертизи визнаються допустимими доказами, оскільки експертиза проведена особою, яка може бути згідно із ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні, експерт був залучений з дотриманням вимог ст. ст. 242-244 КПК України, висновок експерта відповідає вимогам ст. ст. 101-102 КПК України.

Що стосується епізоду по вчиненню кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що 20.09.2023 у вечірню пору доби до його будинковолодіння, що за адресою АДРЕСА_1 прийшли ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , де вони разом перебували невеликий проміжок часу. Також вказав, що у будинку знаходився його мобільний телефон марки «NOKIA», який лежав на холодильнику. Після чого, він та ОСОБА_6 вийшли з будинку та порались по господарству, а ОСОБА_9 залишився у будинку. Надалі через 30 хв. ОСОБА_7 повернувся до будинку, у якому вже не було ОСОБА_9 і ним було виявлено зникнення даного телефону. Оскільки вказаний телефон йому не було повернуто, він звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про його крадіжку.

Відповідно до даних витягу з ЄРДР № 0001867 від 03.10.2023 вбачається, що органом досудового розслідування було порушено кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, що 20.09.2023, у вечірню пору доби, ОСОБА_9 перебуваючи у будинку ОСОБА_7 , що по АДРЕСА_2 , таємно у свою користь, в період воєнного стану, викрав мобільний телефон останнього, марки «NOKIA», моделі RM-1187.

Даними заяви ОСОБА_9 від 03.10.2023, відповідно до якої останній добровільно віддав працівникам поліції мобільний телефон марки «NOKIA», моделі RM-1187, якого він без дозволу забрав з будинку ОСОБА_7 .

Протоколом огляду від 03.10.2023, яким оглянуто наданий ОСОБА_9 мобільний телефон марки «NOKIA» чорного кольору, кнопочного типу, моделі RM-1187, номері ІМЕІ НОМЕР_1 , сім-карта Київстар жовто-синього кольору, та які в подальшому визнанні речовими доказами за постановою слідчого від 03.10.2023 і передані до камери зберігання речових доказів ВПД № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/123-23/10419-ТВ від 10.10.2023, згідно якого встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «NOKIA» 216, моделі RM-1187, станом на 20.09.2023, могла становити 566,67 грн.

Довідкою ФОП ОСОБА_13 від 12.10.2023, згідно якої встановлено, що станом на 20.09.2023 сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», бувшої у користуванні, могла становила 100 грн.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16.10.2023 з ілюстрованою фототаблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав за зовнішніми ознаками мобільний телефон марки «NOKIA» 216, моделі RM-1187, який був під № 3, та був викрадений ОСОБА_9 20.09.2023.

Протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього, від 09.11.2023, в ході якого підозрюваний ОСОБА_9 відтворив обставини та спосіб викрадення мобільного телефону марки «NOKIA» 216 з житлового будинку АДРЕСА_2 , який знаходився на холодильнику, що мало місце 20.09.2023.

Що стосується епізоду по вчиненню кримінального правопорушення за ч. 1 ст.162 КК України.

Показами потерпілого ОСОБА_7 , який суду показав, що 06.11.2023 ОСОБА_9 незаконно, без будь-якого дозволу проник в середину будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , та який належить йому на праві приватної власності. Також вказав, що ОСОБА_9 на протязі тривалого часу в стані алкогольного сп`яніння приходить до його будинку, де ображає та погрожує ОСОБА_5 .

Відповідно до даних заяви від 14.11.2023 та витягу з ЄРДР № 0000825 від 15.11.2023 вбачається, що органом досудового розслідування за заявою ОСОБА_7 було порушено кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ч. 1 ст. 162 КК України, за обставин, що 06.11.2023, близько 14 год 30 хв, ОСОБА_9 з метою незаконного проникнення до житла, усвідомлюючи протиправність своїх дій, у порушення вимог ст. 30 Конституції України, незаконно, без будь-якого дозволу та в супереч власника, через вхідні двері, які були прикриті, проник в середину житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , де ображав нецензурними словами бабусю ОСОБА_5 .

Згідно Паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.10.2019, технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 57898860 від 11.10.2019 та витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 184614461 від 11.10.2019, вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрований та являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Факт незаконного проникнення ОСОБА_9 06.11.2023 до будинку АДРЕСА_1 , жодним чином не заперечується ним, та підтверджується його поясненнями наданими у судовому засіданні.

Із висновку експерта № 790 від 27 листопада 2023 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_9 виявляє легку розумову відсталість. На даний час усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, також усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними на період інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_9 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, а виявляв легку розумову відсталість. Також на період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані патологічного сп`яніння не знаходився.

Що стосується епізоду по вчиненню кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , яка суду показала, що на протязі 2023 року ОСОБА_9 систематично вчиняв щодо неї домашнє насильство, з приводу чого вона зверталася до працівників поліції, які оформляли адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та в подальшому Ізяславським районним судом він притягувався до адміністративної відповідальності. Проте, 06.11.2023 ОСОБА_9 в черговий раз прийшов до її помешкання та безпричинно розпочав конфлікт з нею, в ході якого ображав нецензурною лайкою, та погрожував фізичної розправою, чим завдав шкоду її психологічному здоров`ю, тому вона в чергове звернулася до працівників поліції із заявою щодо неправомірний дій її онука ОСОБА_9 .

Відповідно до даних заяви від 06.11.2023 та витягу з ЄРДР № 0002080 від 07.11.2023 вбачається, що органом досудового розслідування за заявою ОСОБА_5 було порушено кримінальне провадження за попередньою кваліфікацією ст. 126-1 КК України, за обставин, що в період з лютого 2023 року по 06.11.2023, ОСОБА_9 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично, вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_5 , за місцем проживання останньої, що по АДРЕСА_1 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя.

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.11.2023, здійсненого на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.11.2023, згідно якого було вилучено в Ізяславському районному суді Хмельницької області копії адміністративних справ заведених на ОСОБА_9 : № 675/458/23 (провадження № 3/675/285/2023, що на 23 аркушах; № 675/630/23 (провадження №3/675/373/2023), що на 16 аркушах; № 675/1294/23 (провадження № 3/675/673/2023), що на 17 аркушах; № 675/1666/23 (провадження № 3/675/851/2023), що на 17 аркушах, завірених належним чином.

Даними постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.11.2023, згідно якої визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження речовими доказами, копії адміністративних справ: № 675/458/23 (провадження № 3/675/285/2023, що на 23 аркушах; № 675/630/23 (провадження № 3/675/373/2023), що на 16 аркушах; № 675/1294/23 (провадження №3/675/673/2023), що на 17 аркушах; № 675/1666/23 (провадження № 3/675/851/2023), що на 17 аркушах, завірених належним чином.

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 21.11.2023, вказані копії адміністративних справ були оглянуті слідчим ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_14 , а також безпосередньо судом в судовому засіданні, та встановлено, що ОСОБА_9 систематично притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП стосовно вчинення домашнього насильство щодо бабусі ОСОБА_5 .

Так, про вказане також свідчать постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.03.2023, 18.04.2023, 10.08.2023 та 05.10.2023, згідно яких ОСОБА_9 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та притягнутий до відповідальності у виді штрафу, громадських робіт та адміністративного арешту.

Згідно психологічного дослідження особистості ОСОБА_5 від 10.11.2023, щодо вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_9 , встановлено, що потерпіла систематично (протягом двох років) переживала психологічне насильство, вчинене її онуком ОСОБА_9 через залякування, погрози, словесні образи, приниження та агресію, що призвело її до стану емоційного виснаження, вразливості, чутливості до тиску навколишнього середовища та втрати здатності захистити себе. Систематичний стрес під час ситуацій домашнього насильства у вказаний період та 06.11.2023 спричинив: негативні реакції на фізичному рівні (напругу, труднощі з засинанням та сном, проблеми зі здоров`ям); емоційні реакції (виснаження, тривогу, гнів порожнечу, нестійкість, вразливість та страх); когнітивні реакції (погану концентрацію уваги, занепокоєність); міжособистісні реакції (недовіру, дратівливість).

Також, конфліктні ситуації, які постійно створює ОСОБА_9 , вікові та біохімічні порушення організму та накопичуваний стрес, змінили життя потерпілої ОСОБА_5 , а систематичні образи, відчуття безпорадності, емоційна вразливість та наміри фізичної розправи відносно неї - спричинили психологічні страждання. На базі безнадійності та відчаю, невміння керувати своїми почуттями, у потерпілої сформувався високий рівень емоційної вразливості, та як наслідок - нездатність захистити себе від болісних переживань та емоційного перегорання. Насильницькі дії ОСОБА_9 відносно ОСОБА_5 викликали у неї побоювання за безпеку свого життя, спричинили емоційну невпевненість, втрату підтримки, співчутливого ставлення та завдали шкоди не лише фізичному, а й психічному здоров`ю жінки. Тому, ОСОБА_5 рекомендовано пройти реабілітаційну програму для осіб, які постраждали від домашнього насильства.

Даними постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.11.2023, згідно якої визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження речовими доказами, 2 оптичні диски DVD-R марки «Verbatim» (з написами на них маркером чорного кольору «1» та «2»).

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 22.11.2023, вказані диски з відео файлами на них, були оглянуті слідчим ВРЗЗС СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_14 , а також безпосередньо судом в судовому засіданні, та встановлено три випадки за 19.02.2023, 19.03.2023 та 01.10.2023 виклику працівників поліції щодо вчинення ОСОБА_9 домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 . Також на вказаних відеозаписах відображено агресивну поведінку ОСОБА_9 , який не реагував на зауваження працівників поліції та висловлював свою зневагу до ОСОБА_5 та співмешканки ОСОБА_6 і продовжував вчиняти погрози супроводжуючи це нецензурною лайкою.

Постановою прокурора Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 11.11.2023, матеріали досудового розслідування за № 0001867 від 03.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та матеріали кримінального провадження № 0002080 від 07.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, об`єднано в одне провадження під № 0001867.

Згідно висновку експерта № 742 від 13 листопада 2023 року судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_9 виявляє легку розумову відсталість. На даний час усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, також усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними на період інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_9 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, а виявляв легку розумову відсталість. Також на період інкримінованого йому кримінального правопорушення в стані патологічного сп`яніння не знаходився.

Зазначені вище дані експертизи визнаються допустимими доказами, оскільки експертиза проведена особою, яка може бути згідно із ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні, експерт був залучений з дотриманням вимог ст. ст. 242-244 КПК України, висновок експерта відповідає вимогам ст. ст. 101-102 КПК України.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати: - за ч.1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження для ОСОБА_4 ; - за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису; - за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 ; - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану; - за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 ; - за ч. 1 ст. 162 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразились в незаконному проникненні до житла ОСОБА_7 .

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п. 3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу обвинуваченого з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, відповідно до вищезазначених вимог, враховує наступне.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ст.390-1 КК України є кримінальними проступками, а ст. 126-1 та ч. 4 ст. 185 КК України є нетяжким та тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_9 вчинив вказані кримінальні правопорушення під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується вкрай негативно, як такий, що зловживає спиртними напоями та неодноразово вчиняє домашнє насильство, ніде не працює, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має. На обліку в наркологічному кабінеті не перебуває, однак перебуває на обліку в психоневрологічному кабінеті та виявляє легку розумову відсталість.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому за вчинення кримінальних правопорушень: за ч. 1 ст. 125 КК України є щире каяття, а ст. 126-1, ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 162 КК України - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання за вчинення кримінальних правопорушень:

- за ч. 1 ст. 125 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах;

- за ст. 390-1 КК України є вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває (перебував) у сімейних відносинах;

- за ч. 2 ст. 125 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у близьких відносинах;

- за ч. 4 ст. 185 та ст. 126-1 КК України є рецидив злочину, вчинення злочину повторно, вчинення злочину щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває (перебував) у сімейних відносинах;

- за ч. 1 ст. 162 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Разом з тим, підлягає виключенню із обвинувачення вчинення кримінальних проступків за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ст. 390-1 КК України ОСОБА_9 обтяжуючу обставину рецидив злочинів, оскільки дана обставина в розумінні п. 1 ч. 1 ст.67 КК України стосується осіб, які засуджуються за відповідні злочини, а не кримінальні проступки.

Як вбачається із досудової доповіді Шепетівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області, результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, а також ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб стосовно ОСОБА_9 оцінюється як дуже високий.

На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує його пом`якшуючі та обтяжуючі обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, сукупність всіх обставин, що його характеризують, наслідки, що настали, його поведінку та оцінку скоєному, форму вини, критику до своєї поведінки, а також позицію прокурора, думку потерпілих.

Також, суд враховує позицію потерпілих, які одностайно вважають, що ОСОБА_9 необхідно ізолювати від суспільства, оскільки він не робить відповідних висновків щодо протиправної поведінки стосовно них, за які він притягувався до юридичної відповідальності та численна кількість яких була пробачена з їх сторони, психологічне потрясіння яке вони перенесли внаслідок вказаних дій ОСОБА_9 , що супроводжуються нічними приходами в стані алкогольного сп`яніння до їхнього помешкання, погрозах, у висловлюваннях нецензурною лайкою, що порушує їх усталений спосіб життя.

Таким чином, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та іншими особами, суд вважає, що ОСОБА_9 слід призначити покарання передбачених санкціями ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст.162, ч. 4 ст. 185, ст. 390-1 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України призначивши обвинуваченому покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, а надалі визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.

До призначеного ОСОБА_9 покарання слід у відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року.

На думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням характеризуючих особу ОСОБА_9 даних, наявності у нього непогашеної судимості, вчинення ним кримінальних правопорушень під час іспитового строку, встановленого за попереднім вироком суду, що свідчить про стійке небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає.

У зв`язку з призначенням ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього обов`язків по відбуванню покарання, до набрання вироком законної сили йому слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Цивільний позов не пред`явлено.

Витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 956 грн 00 коп у відповідності до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185, ст. 390-1 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин;

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

за ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_9 визначити покарання у виді 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року та остаточно визначити ОСОБА_9 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід ОСОБА_9 залишити попередній у виді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_9 обчислювати з 07 березня 2023 року, зарахувавши в цей строк термін його попереднього ув`язнення, починаючи з 15 листопада 2023 року та по 06 березня 2024 року включно з розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 00 коп судових витрат за проведення судової експертизи.

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2023 року, а саме: на мобільний телефон марки «NOKIA», моделі RM - 1187, та сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_7 .

Речові докази:

- виписку-епікриз із медичної картки стаціонарного хворого КНП «Ізяславська МБЛ» від 03.11.2023 на ім`я ОСОБА_6 , в якій вказано, скарги останньої, травми та діагноз; копії адміністративних справ: № 675/458/23 (провадження № 3/675/285/2023, що на 23 аркушах; № 675/630/23 (провадження № 3/675/373/2023), що на 16 аркушах; №675/1294/23 (провадження № 3/675/673/2023), що на 17 аркушах; № 675/1666/23 (провадження № 3/675/851/2023), що на 17 аркушах, завірених належним чином; 2 оптичні диски DVD-R марки «Verbatim» (з написами на них маркером чорного кольору «1» та «2») - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон марки «NOKIA», моделі RM - 1187, та сім-картку мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером: НОМЕР_3 - повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженому з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1