Справа № 555/1040/24
Номер провадження 1-кс/555/272/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2024 р.

Слідчий суддя Березнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000087 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.05.2024 року прокурор у кримінальному провадженні - начальник Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна у кримінальному провадженні №0000087 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

І.Обгрунтування клопотання

В обгрунтування вказаного клопотання прокурор покликається на те, що 07.05.2024 о 12:01 год. до відділення поліції № 4 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення інспектора СРПП відділення поліції № 4 Рівненського РУН ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 про те, що 07.05.2024 о 12:00 год. під час патрулювання, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб марки «Forte», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 та під час перевірки посвідчення водія було виявлено явні ознаки підробки.

У зв`язку з цим, старшим інспектором-черговим відділення поліції № 4, складений відповідний рапорт, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № 2090 від 07.05.2024.

07.05.2024 з даного приводу до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості під № 0000087 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В ході проведення огляду місця події від 07.05.2024 року виявлено та вилучено посвідчення водія, на ім`я ОСОБА_5 від 10.01.2023 року серії НОМЕР_2 , яке за підписами понятих було поміщено до спеціального пакету Національної поліції України № ICR 0169537.

В своєму поясненні ОСОБА_5 вказує, що він в кінці 2022 року навчався в м. Львові на водія категорії А,В,С. Після проходження навчання 10.01.2023 року він отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 відразу на три категорії А,В,С. З того часу вищезазначеним посвідченням користується.

07 травня 2024 року дізнавач СД своєю постановою вилучене майно, а саме: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 від 10.01.2023 року серії НОМЕР_2 відповідно до вимог ст. 100 КПК України визнав речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000087 (ЄРДР від 07.05.2024) за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 від 10.01.2023 року серії НОМЕР_2 , оскільки є підстави вважати, що зазначене майно здобуто завідомо злочинним шляхом, та за допомогою його здійснено дане кримінальне правопорушення, воно зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні. Окрім того в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні раду судових експертиз з вилученим майном.

ІІ.Позиції учасників судового розгляду

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про проведення розгляду клопотання у її відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилося.

ІІІ.Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні сектору дізнання перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000087 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду від 07.05.2024 року, під час огляду місця події виявлено та вилучено посвідчення водія, на ім`я ОСОБА_5 від 10.01.2023 року серії НОМЕР_2, яке за підписами понятих було поміщено до спеціального пакету Національної поліції України № ICR 0169537.

Вказана річ відповідно до постанови дізнавча від 07.05.2024 року, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження визначивши подальше місце зберігання.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За приписами ч.5 ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання подане прокурором, а зазначені строки звернення до суду прокурором дотримано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до норм ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 173 КПК України визначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Слідчий суддя за результатами дослідження матеріалів клопотання приходить до переконання, що є підстави вважати, що виявлений та вилучений в ході огляду предмет відповідає критеріям ст.98 КПК України, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що він міг зберегти на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою недопущення знищення чи зміни такого, клопотання слід задоволити та накласти арешт на вказане майно.

Також за встановлених слідчим суддею обставин накладення арешту на вилучене у ОСОБА_5 майно, тобто втручання у здійснення останнім права власності щодо такого майна відповідає критерію законності, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, і такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) буде пропорційним визначеним цілям.

Згідно із ч.11 ст.170 КПК України слідчий суддя встановлює заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.170,171,173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно - речовий доказ у кримінальному провадженні №0000087 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України - посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 від 10.01.2023 року серії НОМЕР_2, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування ним до скасування у встановленому КПК України порядку.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1