Справа № 466/5670/24
Провадження № 1-кп/466/615/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

Справа № 466/5670/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження за №0000266 від 29.04.2024 про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бердичів, Житомирської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

захисту - обвинувачений ОСОБА_3

за участю прокурора, обвинуваченого,-

встановив:

ОСОБА_3 , у листопаді місяці 2023 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , умисно, за допомогою комп`ютерної техніки, підробив посвідчення водія, серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8044 18.11.2023, категорії В на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим здійснив підроблення офіційного документа, з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України.

Окрім того, ОСОБА_3 , 28.04.2024 приблизно о 23:30 год., перебуваючи у транспортному засобі, марки «Альфа-Ромео», д.н.з. НОМЕР_2 з метою перевірки документів, був зупинений працівниками патрульної поліції м.Львова, за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, усвідомлюючи неправомірність своїх дій, пред`явив працівникам патрульної поліції м. Львова раніше підроблене ним посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8044 18.11.2023, категорії В на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив використання завідомо підробленого документу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю відповідно до обставин, наведених в обвинувальному акті, щиро розкаявся.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, підтверджується визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_3 , доказами, що зібрані органом досудового розслідування, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження зміст цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, роз`яснивши обвинуваченому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України.

Судом встановлено обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст.66 КК України - щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.358 КК України - як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем; за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, процесуальну поведінку обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції частини статті, за якими кваліфіковано кримінальні проступки, у виді штрафу та відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

З обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути в дохід держави судові витрати у справі за проведення технічної експертизи документів №СЕ-19/114-24/10066 ДД від 13.05.2024 в сумі 3029,12 грн.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід вирішити відповідно до статті 174 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 368-371,374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/114-24/10066 ДД від 13 травня 2024 року в сумі 3029,12 ( три тисячі двадцять дев`ять гривень) грн. 12 коп.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.11.2023 року, ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно постанови від 29.04.2024 року визнано речовим доказом - знищити;

- DVD-R , марки «ALERYS», біло-коричневого кольору, об`ємом пам`яті 4,7 Gb,120 min у паперовому конверті білого кольору, на якому містяться відеофайли із записами нагрудних камер відеоспостереження працівників УПП у Львівській області ДПП, а саме події, яка мала місце 29.04.2024 року за адресою: АДРЕСА_4 , який згідно постанови від 08.05.2024 року визнано речовим доказом та знаходиться при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 01.05.2024 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 18.11.2023 року ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Шевченківський районний суд м.Львова.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті 04.06.2024.

Суддя ОСОБА_1