В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000050 від 29.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Очамчире Республіки Грузія, громадянина Грузії, на території України не зареєстрований, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується у перетинанні державного кордону України особою, якій заборонено в`їзд на територію України в пункті пропуску через державний кордон України, за таких обставин.

23.01.2019 ОСОБА_6 через пункт пропуску державного кордону України Міжнародний аеропорт «Бориспіль» авіаційним транспортом прибув з Республіки Грузія до України. В подальшому, у період з 23.01.2019 по 07.02.2021 громадянин Республіки Грузія ОСОБА_6 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому згідно пункту 2.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 № 150 «Про затвердження Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Таким чином, громадянин Республіки Грузія ОСОБА_6 перевищив строк перебування на території України більш як на 90 днів.

В подальшому, 12.01.2021 начальником Олександрівського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області, у зв`язку із порушенням Шонія Георгі правил перебування іноземців в Україні, а саме ухилення від виїзду з України після закінчення терміну перебування, складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КуПАП України, на підставі якого винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700, 00 грн.

Того ж дня, відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі - ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства») співробітниками УДМС в Запорізькій області, у зв`язку з незаконним перебуванням ОСОБА_6 на території України та відсутністю у вказаної особи підстав для подальшого перебування на території України, винесено рішення щодо примусового повернення громадянина Республіки Грузія ОСОБА_6 до країни походження або до третьої країни із забороною в`їзду на територію України строком на 3 роки, тобто до 12.01.2024, та зобов`язання останнього покинути територію України у термін до 10.02.2021.

Так, 07.02.2021 о 19 год. 40 хв., рейсом Київ Тбілісі, ОСОБА_6 примусово покинув територію України через пункт пропуску державного кордону України Міжнародний аеропорт « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Однак, незважаючи на вищезазначене рішення УДМС в Запорізькій області від 12.01.2021, ОСОБА_6 , перебуваючи на території Республіки Грузія та маючи стійкі наміри потрапити на територію України в будь-який спосіб, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне перетинання державного кордону України, 02.07.2021 уклав шлюб із громадянкою України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (уродженка м. Запоріжжя, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), при цьому змінивши своє прізвище на ОСОБА_8 та отримавши новий паспорт громадянина Республіки Грузія для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 .

У подальшому, 05.08.2021 об 17 год. 09 хв. авіаційним транспортом, сполученням Тбілісі Київ, громадянин Республіки ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 , прибув до України та будучи повністю обізнаним щодо заборони йому в`їзду на територію України та усвідомлюючи протиправність своїх дій, використовуючи паспорт громадянина Республіки Грузія на прізвище ОСОБА_8 , перетнув пункт пропуску державного кордону України Міжнародний аеропорт « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України.

23 лютого 2022 року між прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка за змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України. У відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 52 КПК України з моменту ініціювання укладання такої угоди обвинуваченому була забезпечена участь захисника. В угоді про визнання винуватості сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 332-2 КК України у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України погодився з усіма фактичними обставинами, що викладені в обвинувальному акті та угоді. Також, судом з`ясовано у обвинуваченого питання передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання у разі затвердження угоди судом. Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. Обидві сторони підтвердили, що укладення угоди є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зі змісту угоди вбачається, що, узгоджуючи міру покарання, сторони врахували загальні засади покарання визначені ст. 65 КК України, а також ступінь тяжкості як показник індивідуального рівня суспільно небезпеки вчиненого злочину, зумовленими його специфічними об`єктивними та суб`єктивними ознаками, особистість винного, обставини, що пом`якшують його покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність неповнолітніх дітей на утриманні). Крім цього, сторонами враховано підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, визначені ст. 69 КК України. На підтвердження наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення в порядку ч. 6 ст. 474 КПК України, суд дослідив матеріали кримінального провадження.

Враховуючи те, що умови укладеної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства і не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, з огляду на те, що дії обвинуваченого кваліфіковані правильно, підстави вважати, що укладення даної угоди не було добровільним - відсутні, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості між прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332-2 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень.

На підставі ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На ви рок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1