ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1633/20

Провадження № 11-кп/4820/192/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

представника потерпілої особи ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в залі суду апеляційну скаргу прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні №0000077 від 03 березня 2019 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку м. Дунаївці Хмельницької області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 статті 191 та частиною 3 статті 358 КК України, та

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року ОСОБА_10 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 статті 191, частиною 3 статті 358 КК України та призначено їй покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.3 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.3 ст.358 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 232902 грн. 80 коп.

Стягнуто з ОСОБА_10 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 615 грн. 20 коп.

Запобіжний захід не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження, щодо яких слід вирішити питання, не застосовувались.

Питання речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до вироку суду, 06 квітня 2019 року ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за адресою: АДРЕСА_2 , з метою привласнення грошових коштів, які знаходились в її віддані та належали ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», в невстановлений досудовим розслідування час, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01219493 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні дані останньої, а предметом застави вказала ланцюжок з золота вартістю 11765,30 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Хмельницька О.Г./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 11765,30 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала.

Таким чином, ОСОБА_10 вказаними діями завдала ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» майнову шкоду на суму 11765,30 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у привласнені чужого майна, що перебувало у її віданні, ОСОБА_10 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.

Крім цього, 24 травня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01219709 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала брошку та каблучку з золота вартістю 9336 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Хмельницька О.Г./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 9336 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби.

По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 9336 грн.

Після цього, 30 травня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01219734 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала дві каблучки з золота вартістю 6500 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Хмельницька О.Г./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 6500 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби.

По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, завдавши матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 6500 грн.

Крім того, 11 червня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01219798 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала каблучка з золота вартістю 2991,90 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Хмельницька О.Г./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 2991,90 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 2991,90 грн.

Крім того, 18 червня 2019 року, в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01219846 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала цеп та кулон з золота вартістю 6433,50 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Хмельницька О.Г./» підпис відсутній.

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 6433,50 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, таким чином, завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 6433,50 грн.

Крім того, 29 липня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191035 на ім`я ОСОБА_13 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала ланцюжок та кулон з золота вартістю 12000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_13 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Поліщук Н.В./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_13 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 12000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 12000 грн.

Крім того, 09 вересня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191199 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала ланцюжок та підвіску з золота вартістю 12866,50 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Хмельницька О.Г./» підпис відсутній.

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 12866,50 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 12866,50 грн.

Крім того, 23 вересня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191253 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала браслет, кулон та сережка з золота вартістю 5806,90 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Хмельницька О.Г./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 5806,90 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 5806,90 грн.

Крім того, 27 вересня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191270 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала три каблучки з золота вартістю 11555,20 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Хмельницька О.Г./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 11555,20 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, завдавши матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 11555,20 грн.

Крім того, 21 жовтня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191339 на ім`я ОСОБА_14 , вказавши у ньому паспортні данні останнього, а предметом застави вказала цепочка з золота вартістю 8000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_14 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_14 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_14 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 8000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим заподіяла матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 8000 грн.

Крім того, 31 жовтня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191381 на ім`я ОСОБА_14 , вказавши у ньому паспортні данні останнього, а предметом застави вказала ланцюжок, кулон та брошка з золота вартістю 10000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_14 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_14 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_14 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 10000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 10000 грн.

Крім того, 14 листопада 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191441 на ім`я ОСОБА_14 , вказавши у ньому паспортні данні останнього, а предметом застави вказала п`ять каблучок з золота вартістю 10638,40 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_14 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_14 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_14 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 10638,40 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 10638,40 грн.

Крім того, 20 листопада 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191468 на ім`я ОСОБА_13 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала ланцюжок із золота вартістю 710,40 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_13 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Поліщук Н.В./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_13 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 710,40 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 710,40 грн.

Крім того, 26 листопада 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191489 на ім`я ОСОБА_14 , вказавши у ньому паспортні данні останнього, а предметом застави вказала ланцюжок із золота вартістю 11000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_14 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_14 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_14 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 11000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 11000 грн.

Крім того, 26 листопада 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191490 на ім`я ОСОБА_14 , вказавши у ньому паспортні данні останнього, а предметом застави вказала коронки зубні з золота вартістю 10000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_14 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_14 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_14 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 10000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, завдавши матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 10000 грн.

Крім того, 31 грудня 2019 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №012191620 на ім`я ОСОБА_13 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала ланцюжок та хрестик з золота вартістю 12000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_13 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Поліщук Н.В./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_13 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 12000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 12000 грн.

Крім того, 13 січня 2020 року, в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №0122045 на ім`я ОСОБА_14 , вказавши у ньому паспортні данні останнього, а предметом застави вказала три браслета, хрестик та підвіска з золота вартістю 10325 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_14 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_14 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_14 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 10325 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 10325 грн.

Крім того, 19 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , використовуючи оформлений у невстановлений час договір застави №0122078 на ім`я ОСОБА_13 , пролонгувала його, збільшивши суму виданих коштів на 3415,80 грн., які остання привласнила собі. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_13 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Поліщук Н.В./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_13 .

По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 3415,80 грн.

Крім того, 24 січня 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №0122092 на ім`я ОСОБА_15 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала цеп та кулон з золота вартістю 6000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_15 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Дєнєжна С.Я./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_15 . Однак, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 6000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби.

Надалі, 19 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , використовуючи оформлений вище договір застави №0122092 на ім`я ОСОБА_15 , пролонгувала його, збільшивши суму виданих коштів на 1326 грн., які остання привласнила собі. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_15 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Дєнєжна С.Я./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_15 .

По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 7326 грн.

Крім того, 25 січня 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №0122099 на ім`я ОСОБА_16 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала три ланцюжка та два хрестика з золота вартістю 9000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_16 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_16 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_16 . Однак, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 9000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби.

Надалі, 16 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , використовуючи оформлений вище договір застави №0122099 на ім`я ОСОБА_16 , пролонгувала його, збільшивши суму виданих коштів на 8558,50 грн., які остання привласнила собі. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_16 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_16 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_16 .

По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 17558,50 грн.

Крім того, 25 січня 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №0122098 на ім`я ОСОБА_16 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала два кулона, цепочка та три каблучки з золота вартістю 10000 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_16 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_16 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_16 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 10000 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, завдавши матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 10000 грн.

Крім того, 30 січня 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01220125 на ім`я ОСОБА_16 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала ланцюжок, кулон та браслет з золота вартістю 3600 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_16 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_16 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_16 . Однак, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 3600 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби.

Надалі, 17 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , використовуючи оформлений вище договір застави №01220125 на ім`я ОСОБА_16 пролонгувала його, збільшивши суму виданих коштів на 1593,40 грн., які остання привласнила собі. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_16 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_16 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_16 .

По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 5193,40 грн.

Крім того, 17 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01220201 на ім`я ОСОБА_16 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала цеп та хрестик з золота вартістю 2700 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_16 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_16 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_16 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 2700 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала. Таким чином, ОСОБА_10 завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 2700 грн.

Крім того, 17 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01220205 на ім`я ОСОБА_16 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала кольє, два ланцюжка та два кулона з золота вартістю 10630 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_16 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_16 /» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_16 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 10630 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 10630 грн.

Крім того, 19 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01220214 на ім`я ОСОБА_15 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала браслет та сережки з золота вартістю 12650 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_15 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Дєнєжна С.Я./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_15 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 12650 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби.

По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, завдавши матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 12650 грн.

Крім того, 21 лютого 2020 року в невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_10 , діючи за заздалегідь розробленим планом, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходяться в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за вище вказаною адресою, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01220225 на ім`я ОСОБА_15 , вказавши у ньому паспортні данні останньої, а предметом застави вказала ланцюжок та кулон з золота вартістю 7900 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_15 , не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / Дєнєжна С.Я./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_15 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 7900 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на суму 7900 грн.

Зазначеними вище діями, ОСОБА_10 за період часу з 06 квітня 2019 року по 21 лютого 2020 року завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» на загальну суму 232902,80 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у привласнені чужого майна, що перебувало у її віданні, вчиненому повторно, ОСОБА_10 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України.

Також вироком суду ОСОБА_17 визнано винуватою і засуджено за те, що вона за встановлених судом та детально вищенаведених обставин, за період часу з 24 травня 2019 року по 21 лютого 2020 року з метою отримання грошових коштів, підробила офіційні документи, які надають право на отримання фінансового кредиту, а саме вищенаведені договори застави, поставивши у графі «Позичальник ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 )/» власноручно підпис замість них.

Своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документу, який видається установою, вчиненому повторно, ОСОБА_10 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із рішенням суду, прокурор Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої, подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 24.11.2023 стосовно ОСОБА_10 в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями, строком на 1 рік;

- за ч.3 ст.191 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями, строком на 2 роки;

- за ч.3 ст.358 КК України - у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями, строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вважає, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосуванням судом закону, який підлягає застосуванню, що потягло невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Зазначає, що визнаючи ОСОБА_10 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, судом першої інстанції не призначено їй додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яке передбачено санкцією цієї статті, при цьому таке рішення у вироку жодним чином не вмотивовано.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає, що вирок стосовно ОСОБА_10 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Представник потерпілої особи ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_10 визнала апеляційні доводи прокурора.

Захисник визнала апеляційну скаргу частково, з урахуванням особи обвинуваченої, просила не застосовувати додаткове покарання за ч.1 ст.191 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора та представника потерпілої особи ОСОБА_8 , обвинувачену та її захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги у її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим законодавством. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих злочинів, дав належну юридичну оцінку її діям і у відповідності із вимогами норм КК України кваліфікував її дії за частинами 1, 3 статті 191 та частиною 3 статті 358 КК України.

Такий висновок суду підтверджується сукупністю узгоджених між собою, стосовних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за частинами 1, 3 статті 191 та частиною 3 статті 358 КК України ніким із учасників судового провадження не оспорюється, а тому, відповідно до положень частини 1 статті 404 КПК України, фактичні обставини вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, доведеність вини й кваліфікація злочинних дій в апеляційному порядку не перевіряються.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує рішення суду в частині призначеного покарання та просить його скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, не оскаржуючи фактичні обставини справи.

Колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, а саме не призначення судом додаткового покарання за ст.191 КК України, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Згідно вимог ст. 50, 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1, 2, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, з наступними змінами, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, обставини цього злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що обтяжують чи пом`якшують покарання. Судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Висновки з усіх питань, пов`язаних із призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку.

Виходячи з того, що додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, при постановленні вироку необхідно обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_10 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким (ч.1 ст. 191, ч 3 ст. 358 КК України) та тяжким (ч.3 ст.191 КК України), дані про особу винної, яка раніше не судима та вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку в лікарів психіатра та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючі дані щодо неї відсутні, за місцем попереднього місця роботи характеризується позитивно, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_10 покарання за ч. 1,3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статей без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Колегія суддів вважає, що заслуговують на увагу доводи прокурора про необґрунтоване не застосування при призначенні покарання ОСОБА_10 додаткового покарання, яке за санкцією частини 3 ст. 191 КК України є обов`язковим.

Так, санкція ч.3 ст.191 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Суд першої інстанції, всупереч вимогам закону про кримінальну відповідальність, призначив ОСОБА_10 покарання за ст.191 ч.3 КК України 5 років позбавлення волі без застосування додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що суперечить санкції ч.3 ст.191 КК України. При цьому положення ст. 69 КК України не застосовувались, що є порушенням кримінального закону, який регулює призначення покарання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи прокурора викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності із вимогами ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни вироку при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, відповідно до вимог ст.413 ч.1 п.1 КПК України.

Згідно статті 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін явно несправедливе покарання означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання й тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги під час призначення покарання.

Згідно вимог ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги вимоги частини 1 статті 420 та частини 1 статті 421 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченій ОСОБА_10 покарання скасувати та ухвалити новий вирок у цій частині, оскільки це погіршує становище обвинуваченої, про що просить прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог статті 404 КПК України та враховуючи роз`яснення, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 15 травня 2006 року «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку», апеляційний суд перевіряє вирок у межах апеляційної скарги і не повинен наводити у своєму вироку доводи на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, і скасовує вирок цього суду лише в тій частині, у який визнав його незаконним чи необґрунтованим. Зокрема, якщо в апеляційній скарзі порушено питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з необхідністю застосувати більш суворе покарання або через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, апеляційний суд не наводить у вироку докази на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочину, доводи щодо кваліфікації діяння тощо.

Враховуючи вказані норми кримінального процесуального закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, колегія суддів не проводила судове слідство з метою з`ясування тих фактичних обставин справи, які не оспорювалися.

Таким чином, колегія суддів визнає доведеним, що ОСОБА_10 06 квітня 2019 року, діючи умисно, знаходячись на робочому місці, у відділенні ломбарду за адресою: АДРЕСА_2 , з метою привласнення грошових коштів, які знаходились в її віддані та належали ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», в невстановлений досудовим розслідування час, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договір застави №01219493 на ім`я ОСОБА_12 , вказавши у ньому паспортні дані останньої, а предметом застави вказала ланцюжок з золота вартістю 11765,30 грн. При цьому, ОСОБА_10 про вказаний факт ОСОБА_12 не повідомляла і у зазначеному договорі у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» поставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник /Хмельницька О.Г./» власноручно поставила підпис замість ОСОБА_12 .

Надалі, ОСОБА_10 предмет застави до ломбарду не надала, а грошові кошти в сумі 11765,30 грн., які вона взяла із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договору застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмет застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надала, чим завдала ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» майнову шкоду на суму 11765,30 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у привласнені чужого майна, що перебувало у її віданні, ОСОБА_10 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 191 КК України.

Крім того, за період часу з 24 травня 2019 року по 21 лютого 2020 року, з метою повторного привласнення грошових коштів, які знаходилися в її віддані та належать ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ», знаходячись на робочому місці у відділенні ломбарду за адресою: АДРЕСА_2 , в невстановлений досудовим розслідування час, маючи доступ до бази клієнтів ломбарду, зокрема, до їх паспортних даних, оформила договори застави на ім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , вказавши у цих договорах паспортні данні останніх, а предметом застави вказувала вироби із золота. При цьому, ОСОБА_10 про вказані факти ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не повідомляла і у зазначених договорах у графі «Повне товариство «Ломбард ТОВ «Гарант капітал» і компанія» ставила свій підпис та відтиск печатки товариства, а у графі «Позичальник / ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 /» власноручно поставила підпис замість них.

Надалі, ОСОБА_10 предмети застави до ломбарду не надала, а грошові кошти, які вона брала із каси, привласнила собі та використала на власні потреби. По закінченню строку договорів застави грошові кошти ОСОБА_10 не повернула, а предмети застави на реалізацію для повернення грошових коштів до каси не надавала, чим завдала матеріальну шкоду ПТ «Ломбард ТОВ «ГАРАНТ КАПІТАЛ» І КОМПАНІЯ» за період часу з 06 квітня 2019 року по 21 лютого 2020 року на загальну суму 232902,80 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у привласнені чужого майна, що перебувало у її віданні, вчиненому повторно, ОСОБА_10 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 191 КК України.

Також ОСОБА_10 за період часу з 24 травня 2019 року по 21 лютого 2020 року з метою отримання грошових коштів, підробила офіційні документи, які надають право на отримання фінансового кредиту, а саме вищенаведені договори застави, поставивши у графі «Позичальник ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 )» власноручно підпис замість них. Надалі, ОСОБА_10 предмети застави до ломбарду не надала, а грошові кошти, які вона брала із каси, привласнила собі та використала на власні потреби.

Своїми умисними діями, які виразились у підробленні офіційного документу, який видається установою, вчиненому повторно, ОСОБА_10 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

При призначені ОСОБА_10 покарання, його виду та розміру, колегія суддів враховує наступне.

Керуючись загальними засадами призначення покарання, а саме статтею 65 КК України, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання. При цьому покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю кримінального правопорушення, обставинами скоєного, особою винного.

Згідно з частиною 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог статті 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті (санкції частини статті) Кримінального кодексу, що передбачає відповідність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи (справа Ізмайлов проти Росії від 16.10.2008).

Отже, виходячи з вищезазначених норм кримінального закону, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора, який фактично не оспорює вид та розмір призначеного ОСОБА_10 основного покарання, а також і застосування вимог статті 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, апеляційні доводи стосуються того, що судом першої інстанції не призначено обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яке передбачено санкціями інкримінованих ОСОБА_10 злочинів за ст.191 КК України, не обґрунтовано жодним чином чому таке покарання обвинуваченій не може бути призначене.

Відповідно до ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

В п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» містяться роз`яснення щодо застосування вимог ст.55 КК України при призначенні додаткового покарання судами, відповідно до яких, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю. Та обставина, що до постановлення вироку підсудний вже не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з

якими було пов`язано вчинення злочину. До інших осіб, які були співучасниками злочину, не пов`язаного з їх діяльністю чи займаною посадою, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю не застосовується з наведенням у вироку відповідних мотивів.

Таким чином, колегія суддів при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_10 за ст.191 КК України та необхідність застосування додаткового покарання, передбаченого санкціями як ч.1, так і ч.3 ст.191 КК України, враховує конкретні обставини вчинених злочинів, кількість епізодів злочинної діяльності та їх наслідки, що вчинення злочинів було пов`язане саме з посадою обвинуваченої, дані про особу обвинуваченої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, має міцні соціальні зв`язки, двох дітей на утриманні, за місцем попереднього місця роботи характеризується позитивно, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченої - щире каяття, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що при призначенні обвинуваченій ОСОБА_10 покарання необхідно застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями, що відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання буде є достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів, відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченої.

Отже, з огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_10 додаткового покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними коштами, в межах санкції ч.1 ст.191 КК України, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями строком на 1 рік та ч.3 ст. 191 КК України, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями строком на 2 роки.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_10 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням в цій частині нового вироку, у зв`язку із неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність, що у свою чергу потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора окружної прокуратури міста Хмельницького задовольнити.

Вирок Красилівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року, яким ОСОБА_10 визнано винною вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 3 статті 191, частиною 3 статті 358 КК України, скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок у цій частині.

Призначити ОСОБА_10 покарання:

- за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями, строком на 1 рік;

- за ч.3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями, строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з управлінням і розпорядженням коштами та матеріальними цінностями, строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3