У Х В А Л А

слідчого судді

08.04.2024 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у ході розгляду клопотання, що подане слідчою ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого з прокуроркою Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000352 від 02 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Слідча ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 ,звернулася до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова із клопотанням про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000352 від 02 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дане клопотання погоджене із прокуроркою Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 .

У своєму клопотанні слідча та прокурорка покликаються на те, що 01.04.2024 у ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, з письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій останній просить вжити заходів щодо невідомої особи, котра 25.03.2024, близько 17:56, таємно, у період дії військового стану на території України, перебуваючи у комп`ютерному магазині, що по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, викрала з столика належний потерпілому мобільний телефон у корпусі синього кольору, марки «Хіоті Мі 8», ЙМЕЙ 02619, SNR 560261, чим завдала потерпілому матеріального збитку, який на даний час встановлюється.

02.04.2024 під час огляду, проведеного за участі ОСОБА_6 , y приміщенні кімнати слідчих дій Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 65, із поверхні столу вилучено мобільний телефон марки «Xiomi Mi 8», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 у корпусі синього кольору, який добровільно наданий ОСОБА_6 .

Разом з тим, 02.04.2024 постановою слідчого, вилучений під час огляду мобільний телефон визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000352 від 02 квітня 2024 року.

Слідча покликається на те, що вказана вище річ має важливе значення для кримінального провадження, оскільки є необхідною для встановлення фактів та обставин, що встановлюються і мають значення для досудового розслідування.

Слідча зазначає, що мобільний телефон марки «Хіomi Mi 8», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 у корпусі синього кольору зберіг на собі сліди злочину, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак просить накласти на нього арешт, а клопотання задовольнити.

Слідча та прокурорка у судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань випливає наявність кримінального провадження № 0000352 від 02 квітня 2024 року, в рамках якого розглядається вказане клопотання.

02.04.2024 слідчою ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання тимчасово вилученого майна, а саме: мобільний телефон марки «Xiomi Mi 8», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 у корпусі синього кольору, що 02.04.2024 були видані ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , речовим доказом.

Однак, вважаю, що постанова слідчої про визнання речових доказів від 02.04.2024 носить лише формальний характер з огляду на відсутність мотивування та обґрунтування процесуального рішення, в розумінні ст. 110 КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України оскільки, згідно з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Аналізуючи мотивованість та підставність заявленого клопотання про накладення арешту на майно на предмет його відповідності, у тому числі положенням статті 170 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що мобільний телефон марки «Xiomi Mi 8», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 у корпусі синього кольору, не може бути вилученим із поверхні столу ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, оскільки злочин не вчинявся у відділі поліції, адже такий було вчинено у комп`ютерному магазині, що по АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене, слідчий суддя не знаходить правових підстав для застосування ініційованого слідчою заходу забезпечення кримінального провадження та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

На підставі викладеного та керуючись статтями 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання поданого слідчою ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000352 від 02 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7