Справа № 754/9389/24
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2024 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000573 від 02 липня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

02 липня 2024 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000573 від 02 липня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме транспортного засобу марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , ключа від вказаного транспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що у провадженні Деснянського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000573 від 02 липня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно клопотання прокурора, 02 липня 2024 року приблизно о 04 год.00 хв. працівниками УПП перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , був зупинений автомобіль марки Ауді А- 4, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно видав прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходиться рослина речовина невідомого походження. (ЄО 30395)

Так, 02 липня 2024 року під час патрулювання Деснянського району м. Києва у складі екіпажу «Рубін-304» за адресою вул. Закревського, 95-В, виявлено транспортний засіб «AUDI», д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався під час комендантської години та з порушенням правил дорожнього руху. Під час зупинки у вказаного громадянина було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а також ОСОБА_4 повідомив, що має при собі заборонені речі, а саме поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору зі слів «канабіс». На місце події було викликано слідчо-оперативну групу, яким при прибуттю ОСОБА_6 , добровільно надав для вилучення поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, на якому наявні фрагменті пошкодження лакофарбового покриття на передньому бампері автомобіля відсутні заглушки та решітка.

Також, під час огляду місця події було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на авто «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_5 , було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» WAR 0113178 та вилучено. Також вказаний громадянин надав ключ до вказаного транспортного засобу, який було поміщено до спеціального пакету «Національна поліція України» WAR 0113018 та вилучено.

В подальшому транспортний засіб марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору поміщено на спецмайданчик за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20-Б , до прийняття рішення щодо накладення арешту та подальшого місця зберігання вище вказаного автомобіля.

02 липня 2024 року вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000573 від 02 липня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор зазначає в клопотанні, що необхідним заходом забезпечення у вказаному кримінальному провадженні є накладення арешту на вказане майно, щоб унеможливити здійснити дії, пов`язані із здійсненням його переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Слідчий суддя вислухавши доводи прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні ВД Деснянського УП ГУНП у м.Києві перебуває кримінальне провадження № 0000573 від 02 липня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В ході огляду місця події 02 липня 2024 року дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключ до вказаного транспортного засобу.

Постановою дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 02 липня 2024 року вказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вилучені в ході огляду місця події транспортний засіб, ключ від нього та свідоцтво про реєстрацію посилаючись на необхідність збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Однак прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не наведено достатніх підстав вважати, що майно, про арешт якого він клопоче, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Долучена до клопотання прокурором постанова дізнавача ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 02 липня 2024 року про визнання вилученого транспортного засобу, свідоцтва про його реєстрацію та ключа від нього речовим доказом є формальною, оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що вказане майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України. У ній не вказано, з яких мотивів дізнавач виходив при вирішенні питання про визнання вказаного майна речовими доказами, враховуючи попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, обставини його вчинення.

Крім того, прокурором жодним чином не доведено, що майно, щодо якого подане клопотання про арешт, має важливе доказове значення для вказаного кримінального провадження, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Прокурором наявності ризиків передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не доведено.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для арешту майна, зазначеного у клопотанні прокурора, а відтак клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 376КПК України,

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000573 від 02 липня 2024 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Час оголошення повного тексту ухвали - 11 год. 45 хв. 03 липня 2024 року.

Слідчий суддя -