Справа № 650/1021/24
провадження № 1-кп/650/265/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання захисника про повернення обвинувального акта у межах кримінального провадження № 0000107 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка не є депутатом ради будь-якого рівня,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На судовому засіданні захисник подала клопотання про повернення обвинувального акта прокурору обґрунтовуючи його такими доводами та обставинами:

формулювання обвинувачення в обвинувальному акті визначено неправильно, оскільки в правовій кваліфікації дій обвинуваченої йдеться про добровільне зайняття нею посади, а у фактичних обставинах вчинення кримінального правопорушення йдеться про її добровільну участь в організації та проведенні незаконного референдуму;

в обвинувальному акті йдеться про здійснення обвинуваченою організації та проведення незаконного референдуму, при тому, що вона не могла бути його організатором, адже не вчиняла сукупність дій, спрямованих на забезпечення ефективної реалізації порядку даного заходу та досягнення заходом своїх цілей. Крім того, стосовно організаторів незаконного референдуму внесені відомості до ЄРДР, які виділені в окремі кримінальні провадження та по деяким вже розглядаються справи у суді;

в обвинувальному акті зазначено про добровільність дій обвинуваченої при тому, що вона не діяла добровільно, що вбачається з тих обставин в яких вона опинилася під час окупації;

в обвинувальному акті зазначено, що не встановлено обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченої, але це не відповідає дійсності.

На судовому засіданні захисник підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити. Надала пояснення аналогічні тим, що вказані у клопотанні.

Обвинувачена підтримана подане захисником клопотання та позицію останньої щодо необхідності його задоволення.

Прокурор заперечив проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акта прокурору зазначивши, що вказані захисником недоліки обвинувального акта можуть бути виправлені шляхом його зміни, а доводи щодо необґрунтованості висунутого обвинувачення повинні досліджуватись під час судового слідства, а не вирішуватися шляхом повернення обвинувального акта. Обвинувальний акт містить усі необхідні елементи, які визначені кримінальним процесуальним законодавством, а тому його може бути призначено до судового розгляду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідне кримінальне процесуальне законодавства, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право ухвалити рішення про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Зі змісту обвинувального акта, який є предметом розгляду, встановлено, що він містить як виклад фактичних обставин та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, так і формулювання обвинувачення.

Сторона захисту не заявила про відсутність в обвинувальному акті наведених вище його елементів, а лише вказала про невідповідність фактичних обставин справи викладених в обвинувальному акті правовій кваліфікації дій обвинуваченої.

Діюче кримінальне процесуальне законодавство не містить таку вимогу до обвинувального акта як обов`язкову відповідність зазначених у ньому фактичних обставин справи правовій кваліфікації діянь обвинуваченої особи, що можна пояснити тим, що їх формулювання охоплюються дискрецією слідчого, прокурора, в яку суд не може втручатися, тим більше на стадії вирішення питання про прийняття обвинувального акта до розгляду.

На стадії підготовчого судового засідання суд обмежений формальною перевіркою дотримання слідчим, прокурором вимог, що висуваються до обвинувального акта, зокрема перевіркою наявності в ньому тих елементів, які визначені у пункті 5 частини другої статті 291 КПК України.

Отже, заявлена захисником зазначена підстава для повернення обвинувального акта не знайшла свого підтвердження як обставина, що свідчить про неможливість його призначення до розгляду.

Крім того, прокурор, відповідно до статті 338 КПК України під час судового розгляду справи має право змінити правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення, якщо дійде до переконання, що це необхідно здійснити. Тобто, зазначені захисником недоліки, які можуть бути виправлені у вказаний спосіб, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта, адже це свідчитиме фактично про підміну однієї процедури іншою у невстановлений законом спосіб.

Наведені захисником інші доводи щодо невідповідності обвинувального акта вимогам закону суд розцінює як такі, що представляють собою твердження сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування тих фактичних обставин, які утворюють зміст обвинувачення, що в жодному разі не може бути вирішене на стадії підготовчого судового провадження, в якому судове слідство ще не розпочате.

Фактичні обставини кримінального правопорушення зазначені в обвинувальному акті підлягають доведенню прокурором під час судового розгляду справи, коли і може бути реалізоване право сторони захисту заперечувати проти їх обґрунтованості, наводячи при цьому відповідні доводи, представляючи необхідні докази, заперечуючи проти допустимості, належності, достатності та достовірності наданих стороною обвинувачення доказів та інших процесуальних документів.

Тобто, надання оцінки наведеним прокурором обставинам щодо здійснення обвинуваченою організації та проведення незаконного референдуму, добровільності її дій, а також встановлення обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої здійснюється виключно на стадії судового слідства, а отже вказані обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта в разі відсутності у сторони обвинувачення відповідних доказів. Фактично суд не може і перевірити вказані обставини на стадії підготовчого провадження у справі, про що суд в даній ухвалі неодноразово вже наводив відповідні міркування в контексті інших заявлених стороною захисту аргументів.

Крім того, суд перевіривши зміст та форму поданого прокурором обвинувального акта, а також додані до нього матеріали, на відповідність іншим вимогам кримінального процесуального закону, не встановив підстав для його повернення прокурору.

За таких обставин, зважаючи на те, що заявлені захисником обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, у задоволення клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись наведеними положеннями кримінального процесуального закону, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника залишити без задоволення.

Копію ухвали направити обвинуваченій в Державну установу «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Повний текст ухвали складений 15 квітня 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1