Номер провадження: 11-кп/813/1651/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

21.05.2024 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2024 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000609 від 04 вересня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою ухвалою було задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, продовжений строк тримання під вартою на 60 днів до 09 липня 2024 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 та додані документи, що підтверджують його повноваження у даному кримінальному провадженні, суддя-доповідач дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine), заява № 23436/03, зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з п.1-1) ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 1 ст.45 КПК України встановлено, що захисником є адвокат, який здійснює захист підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, а також особи, стосовно якої передбачається розгляд питання про видачу іноземній державі (екстрадицію).

Статтею 50 КПК передбачено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Адвокат ОСОБА_3 до своєї апеляційної скарги додав лише копію ухвали від 10 травня 2024 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Будь-яких документів, передбачених ст.50 КПК України, які підтверджують повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні адвокатом ОСОБА_3 до апеляційної скарги додано не було.

В розділі додатки до апеляційної скарги такі документи також не були зазначені адвокатом ОСОБА_3 , що само по собі також підтверджує зазначені обставини.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що захисник ОСОБА_3 до апеляційної скарги не надав всіх необхідних документів, передбачених ст.50 КПК України на підтвердження того, що він уповноважений здійснювати захист та представляти інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 , що унеможливлює розгляд його апеляційної скарги і є перешкодою для відкриття апеляційного провадження.

Згідно з п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

За таких обставин, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що відповідно до положень п.2) ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Разом з цим, відповідно до ч.7 ст.399 КПК України суддя-доповідач роз`ясняє особі, яка подала апеляційну скаргу про те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.

Керуючись статтями 50, 393, ст.396, п.2) ч.3 ст.399, 405, 419 КПК України, суддя-доповідач, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2024 року про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000609 від 04 вересня 2022 року повернути особі, що її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами надіслати адвокату ОСОБА_3 .

Роз`яснити те, що відповідно до ч.7 ст.399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до суду апеляційної інстанції, в порядку передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач ОСОБА_2