Справа № 466/684/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/446/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, українця, громадянина України, із середньою у спеціальною освітою, не одруженого, до засудження не працював, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2024 р. про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_6

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

оскарженою ухвалою у задоволенні клопотання в.о. начальника установи - начальника арештного дому державної установи «Личаківської виправної колонії №30» ОСОБА_9 , про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись із даною ухвалою, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2024 р. скасувати і клопотання про умовно-дострокове звільнення задоволити.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що засуджений своєю сумлінною поведінкою, чесним ставленням до виконання обов`язків довів своє виправлення, а тому вважає за можливе звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається, із матеріалів справи, ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджений

1) 08.01.1988 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 206, ст.46-1 КК України на 2 років 6 місяців позбавлення з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.

2) 14.06.1988 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 206, ст. 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 26.09.1991 року по кінцю терміну відбування покарання.

3) 31.03.1994 Ялтинським міським судом АР Крим за ч. 1 ст. 229-6, ч. 2 ст. 142, ст. 42 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 19.06.1999 по відбуттю терміну покарання.

4) 20.07.2000 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 140, ч. З ст. 140, ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 143, ч. 2 ст. 144, ст. 42 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

5) 06.05.2008 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 с т. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі. Звільнений 07.03.2009 умовно-достроково невідбутий термін покарання 7 місяців 26 днів.

6) 24.12.2009 Ялтинський міським судом АР Крим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 05.04.2013 умовно- достроково невідбутий термін покарання 4 місяці.

7) 05.06.2015 Хорольським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим терміном 1 рік.

8) 16.12.2015 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.09.2015 по 17.01.2016. Звільнений 02.07.2016 по відбуттю терміну покарання.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосовано умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений довів своє виправлення і після фактичного відбуття засудженим не половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_6 , яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Висновок щодо виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його попередні судимості, поведінку в цілому та ставленні до праці за весь період знаходження у виправній установі, а не час, що безпосередньо передує розгляду клопотання.

Так, ОСОБА_6 засуджений 19.08.2019р. Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Початок терміну покарання - 28.04.2019, кінець терміну покарання - 28.04.2026.

В.о. начальника установи - начальника арештного дому державної установи «Личаківської виправної колонії №30» ОСОБА_10 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого даної установи ОСОБА_6 , яке мотивує тим, що за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений відбув 2/3 строку покарання, заохочувався 10 (десять) разів, 1 (один) раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, однак згідно ст.134 КВК України вважається таким, що стягнень не має, довів своє виправлення.

ОСОБА_6 , перебуваючи із 03.05.2019 в ДУ «Харківська УВП (№27)» порушень вимог встановленого порядку відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією УВП (№27) не заохочувався. У державну установу «Петрівська виправна колонія (№49)» засуджений прибув 25.10.2019. За час відбування покарання в установі допустив 1 (одне) порушення режиму тримання, за що був притягнутий 1 (один) раз до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи заохочувався 7 (сім) разів. У державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_6 прибув 23.12.2022. За час відбування покарання в установі порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався 3 (три) рази. Із квітня 2023 по жовтень 2023 був працевлаштований у дільниці майстерні установи.

Між тим, вказані обставини, на думку колегії суддів не свідчать про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки останній неодноразово судимий, до нього двічі застосовувалось умовно-дострокове звільнення, проте на шлях виправлення він не став, вірних висновків зі злочинного минулого не зробив та знову скоїв кримінальне правопорушення. А відсутність стягнень за час відбування покарання не можуть братись до уваги, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Окрім того, з врахуванням поведінки засудженого , в порядку заохочення його і було переведено з ВК АДРЕСА_2 установи з середнім рівнем безпеки. Також судом першої інстанції вірно враховано, ту обставину, що згідно характеристики на засудженого ( а.с. 4 зв.) при оцінці вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення, ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення відповідно до положень ст. 81 КК України.

Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 є безпідставними і такими що не підтверджуються матеріалами справи та не заслуговують на увагу.

Апеляційний суд цілком погоджується з думкою суду першої інстанції про те, що поведінка засудженого, відсутність у засудженого ОСОБА_6 за час відбування покарання, свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення, попри те, що його належна поведінка була і є для нього обов`язком упродовж усього строку відбування покарання.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази, пояснення засудженого ОСОБА_6 , характеризуючі дані засудженого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і її слід залишити без змін, а подану апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 20 березня 2024 р. про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання залишити без змін, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4