Єдиний унікальний номер судової справи 201/4564/24
Номер провадження 1-кс/201/1543/2024
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганський областях ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , подане в межах кримінального провадження № 0000235, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

встановив:

Слідчий слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях старший лейтенант юстиції Севастян КУРБАНОВ, за погодженням з процесуальним керівником у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000235 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0004113 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні - заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 від 26 січня 2024 року з кримінального провадження № 0004113 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2023 року, матеріали досудового розслідування за ознаками вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, виділені в окреме провадження, номер якого встановлений Єдиним реєстром досудових розслідувань 26.01.2024 року - 0000235.

Подане клопотання вмотивоване тим, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що точний час органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше жовтня 2023 року, останній діючи всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, маючи негативне ставлення до чинної державної влади України, будучи прихильником проросійських поглядів, керуючись власними переконаннями та ідеологічним мотивом, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, перебуваючи у місті Рені Ізмаїльського району Одеської області за допомогою власного мобільного телефону марки OPPO моделі Reno3 Pro, використовуючи обліковий запис з нікнеймом «Амиго» з ім`ям користувача « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з « ІНФОРМАЦІЯ_2 » месенджера «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , надав допомогу в проведенні підривної діяльності проти України представнику іноземної організації, а саме співробітнику Федеральної служби безпеки Російської Федерації (далі - ФСБ РФ), користувачу облікового запису в месенджері «Telegram» - обліковий запис з нікнеймом « ОСОБА_9 » з ім`ям користувача ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), зареєстрованого за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , шляхом надання інформації про переміщення військової техніки і особового складу ЗС України на території Ізмаїльського району Одеської області, а також оперативної обстановки на території вказаної області.

Між вищезазначеними особами було налагоджено канал комунікації з використанням месенджера «Telegram». У той же час, з метою забезпечення конспірації та приховування слідів злочинної діяльності зазначених осіб, між ними було обумовлено схему видалення інформації.

При, цьому громадянин України ОСОБА_4 усвідомлював, що передана ним інформація буде використана іноземною організацією ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, 10.11.2023 о 22 год. 10 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Рені Ізмаїльського району Одеської області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), за допомогою месенджера «Telegram», шляхом надсилання особистих повідомлень, надав співробітнику ФСБ РФ інформацію про вивантаження автомобілів марки «Mitsubishi L200» в, що були спрямовані на потреби для Збройних Сил України.

Так, 10.11.2023 о 22 год. 18 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Рені Ізмаїльського району Одеської області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), за допомогою месенджера «Telegram», шляхом надсилання особистих повідомлень, надав співробітнику ФСБ РФ інформацію про розташування особового складу Збройних Сил України в м. Рені .

В подальшому, 10.11.2023 о 23 год. 21 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у місті Рені Ізмаїльського району Одеської області (точне місце органом досудового розслідування не встановлено), за допомогою месенджера «Telegram», шляхом надсилання особистих повідомлень, надав співробітнику ФСБ РФ інформацію про розташування особового складу Збройних Сил України в м. Рені.

Умисні дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану.

24.01.2024 року слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях на підставі ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_4 .

24.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

26.01.2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначенням розміру застави, тобто 23 березня 2024 року включно.

14 березня 2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 квітня 2024 року.

Тримісячний строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчується 24 квітня 2024 року, втім завершити розслідування у вказаний термін неможливо, оскільки склад кримінального правопорушення, за яким проводиться досудове розслідування, згідно з ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід продовжити застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, наявність яких у клопотанні обґрунтована наступним.

З огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 15 років до довічного позбавлення волі, тому з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке буде призначене у разі визнання винуватим, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі, шляхом виїзду за кордон або окупованої території.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтована тим, що у разі не продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування.

Існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовано тим, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, експерта, у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування покази у кримінальному провадженні, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину.

Слідчий також зазначив, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, на думку слідчого, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтований тим, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, з огляду на положення ч. 6 ст. 176 КПК України, до нього може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів слідчим у клопотанні не обґрунтовується.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та просив його задовольнити. При цьому, під час розгляду клопотання прокурором надано належним чином завірену копію ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000235, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до 4 місяців, тобто до 24.05.2024 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив розглянути питання щодо продовження дії строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просила розглянути питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно її підзахисного на розсуд суду.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, доводи прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, позицію сторони захисту, проаналізувавши та зіставивши їх з вимогами кримінального процесуального закону, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до вимог ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час розгляду клопотання встановлено, що групою слідчих слідчого відділу 2 управління (с дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях розслідується кримінальне провадження № 0000235 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24.01.2024 року слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях на підставі ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано ОСОБА_4 .

24.01.2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

26.01.2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначенням розміру застави, тобто до 23 березня 2024 року включно.

14 березня 2024 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська підозрюваному ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 24 квітня 2024 року.

На даний час в органу досудового розслідування є необхідність у виконанні певного обсягу слідчих та процесуальних дій, зокрема: визначити остаточну кваліфікацію кримінального правопорушення; отримати матеріали від оперативного підрозділу у відповідь на доручення; виконати доручення від процесуального керівника у вказаному кримінальному провадженні; отримати інші матеріали кримінального провадження, ознайомити сторін в порядку ст. 253 КПК України; у разі необхідності підготувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 ; виконати інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.04.2024 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000235, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.01.2024 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до 4 місяців, тобто до 24.05.2024 року.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у матеріалах, зібраних оперативним підрозділом, у протоколі затримання ОСОБА_4 від 24.01.2024 в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України, у протоколі обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_4 , у протоколі слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 24.01.2024, у протоколах допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 24.01.2024, у відповіді ОСУВ «Одеса» стосовно підтвердження факту дислокації (базування) особового складу та військової техніки ЗС України, у висновку експерта №СЕ-19/113-24/667-КТ від 16.02.2024, у висновку комп`ютерно-технічної експертизи мобільного пристрою Oppo Reno3 PRO.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Тож, для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення.

На переконання слідчого судді, такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оцінюючи обґрунтування прокурора на підтвердження наявності зазначених у клопотанні ризиків і докази, надані останнім на підтвердження своїх доводів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведена наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати дотепер встановлені у попередньому рішенні слідчого судді ризики можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється.

На підтвердження продовження існування передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику свідчать такі обставини, як тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим та вагомість наявних доказів про вчинення останнім інкримінованого злочину.

Продовження передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику обумовлена певними обставинами та характером інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину, зокрема, надання в умовах воєнного стану допомоги представнику ЗС РФ у веденні бойових дій проти ЗС України.

При цьому, лояльне налаштування ОСОБА_4 до ЗС РФ, котрі здійснюють збройну агресію проти України, свідчить про ризик продовження цього злочину, або вчинення подібних злочинів, що можливо нівелювати виключно шляхом тримання підозрюваного під вартою.

Діставшись висновку про продовження існування наведених вище ризиків, слідчий суддя звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність продовження існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеними заявлені прокурором ризики, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що в попередньому рішенні слідчого судді про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою від 14.03.2024 року наявність цих ризиків не встановлена, а прокурором не наведено нових обставин на підтвердження їх існування.

Вирішуючи питання про необхідність продовження найсуворішого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, його лояльне налаштування до окупаційних військ російської федерації, а також зважає на вид і ступінь встановлених ризиків, тяжкість інкримінованого злочину, обстановку в якій вчинено злочин, зокрема, у період воєнного стану в країни, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, а тому приходить до висновку про неможливість зміни застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема, домашній арешт.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого, погоджене із прокурором ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону та є таким, що підлягає задоволенню, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 24 травня 2024 року включно.

Відповідно до абзацу третього частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваному.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186-187, 193-194, 196, 197, 199, 309, 369-372, 395, 615 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганський областях ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 , поданого в межах кримінального провадження № 0000235, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - задовольнити.

Застосований під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на строк в межах строку досудового розслідування до 24 травня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 24 травня 2024 року включно.

Ухвала про продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено - о 09 годині 00 хвилин 25 квітня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1