УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року

м. Київ

справа № 296/1486/21

провадження № 51-2005 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 21 серпня 2023 року ОСОБА_4 засуджено до покарання за: ч. 1 ст. 152 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 років; ч. 1 ст. 129 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки; ч. 2 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 1 ст. 70 цього Кодексу, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 січня 2024 року апеляційні скарги засудженого та його захисника ОСОБА_5 задоволено частково, вирок суду першої інстанції змінено, постановлено визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 7 років. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_4 звільнено від призначеного покарання за ч. 1 ст. 129 цього Кодексу у зв'язку із закінченням строків давності. В решті вирок залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій порушував питання про перегляд судових рішень, ухвалених щодо нього, у касаційному порядку.

Разом з тим, ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду

від 18 квітня 2024 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху у зв`язку

з її невідповідністю вимогам пунктів 3, 4 ч. 2, ч. 5 ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Зокрема, в ухвалі було вказано про те, що подана касаційна скарга - суперечлива за своїм змістом, зважаючи на те, що засуджений чітко не вказав, які саме судові рішення він оскаржує, що перешкодило Суду визначитись з предметом перевірки в касаційному порядку.

Крім цього, засуджений, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не наводив обґрунтування допущення судами таких порушень норм процесуального закону, які в силу ст. 412 КПК України є істотними і тягнуть за собою скасування оскаржуваних вироку і ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України.

Натомість засуджений надавав свою оцінку доказам, заперечував правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилався по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Не містила касаційна скарга і доводів на обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, як підстави, передбаченої для скасування оскаржених судових рішень, з урахуванням положень ст. 413 цього Кодексу.

Також засуджений, вказуючи на невмотивованість ухвали апеляційного суду, не зазначав, які саме доводи його апеляційної скарги суд апеляційної інстанції не перевірив та на які з них не надав відповіді у цьому судовому рішенні.

Крім того, до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України не було додано копій оскаржених судових рішень.

Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку,

що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається з розписки, яка надійшла на адресу касаційного суду, копію ухвали Верховного Суду від 18 квітня 2024 року засуджений ОСОБА_4 отримав 29 квітня 2024 року.

Проте засудженим не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху,

в установлений строк. Нової касаційної скарги від нього до Суду не надходило.

Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги

не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3