Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/2651/24
Провадження № 1-кп/644/564/24
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.02.2024 року за №0000298, відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Скрипаї, Зміївського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, одруженого, є людиною з інвалідністю 2 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Первомайськ, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, що фактично проживав АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.4 ст. 296 КК України,

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Задоволено клопотання захисника про відкладення підготовчого розгляду справи з метою вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень щодо ОСОБА_8 .. Обвинуваченим обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до визначеної дати наступного підготовчого судового засідання строк спливає.

Прокурором подані клопотання про його продовження на строк 60 діб.

В обґрунтування поданого клопотання щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурором зазначено, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі строком до 7 років, на території України по теперішній час триває воєнний стан, тому у разі визнання їх винними у вчиненні даного злочину, в якому вони обвинувачуються, та призначенні покарання судом у вигляді позбавлення волі, це може викликати загрозу їх втечі, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Також, є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 маючи можливість вільно пересуватись, зможуть незаконно впливати на потерпілих та свідка у даному кримінальному провадженні, які проживають у одному під`їзді з обвинуваченими, та у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, перебуваючи під психологічним або фізичним впливом(враховуючи характер вчиненого правопорушення) можуть змінити свої показання на користь обвинувачених, тобто існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки щодо нього наявне ще одне кримінальне провадження від 11.03.2021 року за ч. 1 ст. 263 КК України, яке перебуває в суді, рішення по якому до теперішнього часу не прийнято, тому останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та викладені в них доводи, просив їх задовольнити, а також зазначав щодо обвинуваченого ОСОБА_9 в провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова є кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 клопотання прокурора підтримали. Потерпіла ОСОБА_4 зазначала, що обвинувачені завдали їй безпричинно тілесних ушкоджень, ніяких конфліктів у неї до цього з ними не було, вони погрожували не лише їй, а її доньці, оскільки проживають в одному під`їзді, вона має побоювання щодо здоров`я та життя свого та своїх близьких.

Представник потерпілих позицію довірителів підтримав, додатково зазначав, що з моменту вирішення питання апеляційною інстанцією, якою було залишено без змін попереднє рішення суду, будь-яких даних, які б підтверджували зміну стану здоров`я обвинувачених, виникнення підстав що унеможливлюють їх перебування в умовах ізолятора, суду не надано.

Захисник обвинувачених проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначав, що прокурором не надано на підтвердження ризиків відповідних доказів, не зазначено чому саме такий запобіжний захід підлягає застосуванню та не наведено доводів щодо неможливості обрати іншій, більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт. Просив врахувати дані про особу обвинувачених, які мають місце постійного проживання, обвинувачений ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки, є людиною з інвалідністю 2 групи, є ветераном військової служби, отримує пенсію, за станом здоров`я потребує лікування, в умовах слідчого ізолятора такої належної медичної допомоги не отримує. Вважав, що достатнім заходом буде саме домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти клопотання прокурора заперечував, підтримав доводи захисника, посилався на те, що його спровокували, він має місце проживання, квартира в якій він зареєстрований належить йому, має дохід, є ветераном, має інвалідність, за станом здоров`я потребує медичної допомоги, яка налженим чином не надається, розумним буде зміна запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 проти клопотання прокурора заперечував, підтримав доводи захисника, посилався на те, що кримінальне провадження на яке посилається прокурор не має відношення до даного провадження, зазначав, що заповіжний захід у вигляді домашьного арешту буде розумним, окрім того, просив змінити запобіжний захід його відчиму ОСОБА_8 , оскільки він має хворе серце та медична допомога йому не надається, готовий перебувати в ізоляторі за умови зміни запобіжного заходу ОСОБА_8 ..

Вислухавши доводи учасників, дослідивши матеріали провадження, суд вважає що клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалами слідчих суддів Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2024 року обвинуваченим було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», розмір застави не визначався, строк дії запобіжного заходу був продовжений ухвалою суду від 16.04.2024 року, у зв`язку із клопотанням сторони захисту підготовче судове засідання відкладено, для вирішення питання про доцільність об`єднання в одне провадження даного провадження та провадження в Зміївському районному суді Харківської області. Ухвали про обрання запобіжного заходу, про продовження запобіжного заходу, були предметом розгляду апеляційної інстанції та залишені без змін, в тому числі ухвалою Харківського апеляційного суду від 01.05.2024 року.

Оцінюючи доводи прокурора, суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу.

Доводи учасників щодо кваліфікації дій, вчинення даного правопорушення, обставин що стали підставою для його імовірного вчинення будуть оцінюватись судом під час наступних стадій процесу, так само як і доводи щодо належності та допустимості доказів в рамках провадження. Розгляд справи не розпочинався по суті, враховуючи позицію сторони захисту щодо доцільності вирішення питання про об`єднання проваджень.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що наразі, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України щодо обох обвинувачених. Існує ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинувачених. Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес, що існує з урахуванням обставин злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .. Судовий розгляд не розпочато, не допитувались потерпілі, які посилаються саме на існування тиску на них з боку обвинувачених, та свідок, це не виключає імовірний ризик впливу обвинувачених, тому ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, свідка та дослідження їх судом.

Окрім того, продовжує існувати ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки в провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває ще одне провадження щодо обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України, що свідчить про імовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд не приймає доводи прокурора щодо існування ризику щодо ОСОБА_9 передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки не було надано доказів щодо наявності ще одного кримінального провадження на розгляді суду.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , які відомі суду із змісту обвинувального акту, а саме, те що він одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, середньо-технічну освіту, є людиною з інвалідністю 2 групи, раніше не судимий, але щодо нього в провадженні іншого суду перебуває ще одне кримінальне провадження. Також, зі слів обвинуваченого він є ветераном військової служби в Афганістані, отримує пенсію, має право власності на квартиру за місцем реєстрації, має захворювання, та не має можливості отримувати належну медичну допомогу в умовах ізолятора. При цьому, будь-яких даних щодо підтвердження відповідних обставин суду не надано, захисник зазначав, що з питання отримання медичної допомоги звернувся до установи із запитом, а тому станом на день розгляду клопотання даних про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора суду не надано.

Суд враховує дані про особу ОСОБА_9 , які відомі суду із змісту обвинувального акту, а саме, те що він не одружений, не судимий, з середньо-спеціальною освітою, не працює, мешкав в Харкові без реєстрації, раніше не судимий. Будь-яких даних щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді домашьного арешту саме за вказаною ним адресою, в тому числі даних про реєстрацію права власності, згоду власника, суду не надано. Відсутні дані щодо неможливості перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора.

З урахуванням наведеного, оскільки продовження строку тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правову позицію в рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Осаковський проти України», суд вважає, що запобігти ризикам, що продовжують існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також суд зазначає, що з моменту розгляду апеляційною інстанцією апеляційної скарги сторони захисту на ухвалу суду щодо продовження строку тримання під вартою, а саме 01.05.2024 року, нових обставин, які не були враховані судом не встановлено. Окрім того, ухвалою суду апеляційної інстанції не були прийняті до уваги доводи захисту щодо наявності групи інвалідності у обвинуваченого ОСОБА_8 , як достатні для зміни запобіжного заходу, враховуючи відсутність належних доказів, які б підтверджували неможливість утримання обвинувачених під вартою за станом здоров`я, а також неможливість надання належної необхідної медичної допомоги не надано.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень п.2 ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 315, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 03.08.2024 року. Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 03.08.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 05.06.2024 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1