Номер провадження: 11-сс/813/632/24
Справа № 947/9785/24 1-кс/947/4390/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 27.03.2024 у к/п №0003673 від 21.09.2023 відносно:

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Володарське, Донецької обл., громадянки України, не заміжньої, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

- підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 24.05.2024

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 24.05.2024 із покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_7 підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Мотивуючи ухвалу, слідчий суддя констатував, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбаченого п.п. 2-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною з огляду на наступні обставини:

- слідчий суддя не врахував доводи та позицію сторони захисту та представника служби у справах неповнолітніх, щодо недоцільності обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_7 є неповнолітньою особою та на даний час позбавлена батьківського піклування в зв`язку з тим, що її мама перебуває на лікуванні в реабілітаційному центрі в Дніпропетровській обл.

- підозрювана ОСОБА_7 проживає в м. Одесі спільно з ОСОБА_10 який утримував її та є фігурантом цього ж кримінального провадження та відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Обравши запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя позбавив її можливості працевлаштуватися та можливості придбати продукти харчування та інші речі необхідні людині для її фізіологічного існування.

За таких обставин, захисник ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу слідчого судді від 27.03.2024 та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт з забороною залишати житло з 22 год. до 06 год. наступної доби.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник та підозрювана підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки в апеляційній скарзі захисник не оспорює обґрунтованість підозри, апеляційний суд не переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді в цій частині та констатує, що підозра ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану шляхом незаконних операцій в використання електронно-обчислювальної техніки є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Приписами ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя констатував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, знищення, приховування або спотворення речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та незаконно впливати на свідків або потерпілих.

Апеляційний суд загалом погоджується із висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 та наявністю ризиків, натомість вважає, що для забезпечення її належної процесуальної поведінки можливо застосувати менш суворий запобіжний захід з таких підстав.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Апеляційний суд, не оцінюючи докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні інкримінованого злочину враховує фактичні обставини кримінального правопорушення та визнання ОСОБА_7 своєї вини.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що підозрювана ОСОБА_7 є неповнолітньою тимчасово переміщеною особою, має місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що відносно співмешканця підозрюваної застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, та її перебування під домашнім арештом фактично позбавляє її працевлаштуватися з метою забезпечення базових потреб.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен громадянин має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку вільно погоджується. Виходячи з цього, будь-які обмеження щодо реалізації вказаного права повинні здійснюватися виключно з підстав та в порядку, передбачених КПК України.

Апеляційний суд додатково враховує ту обставину, що підозрювана ОСОБА_7 жодним чином не порушувала покладені на неї ухвалою слідчого судді обов`язки.

Таким чином, на переконання колегії суддів застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та дасть змогу контролювати місце її підозрюваної під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З огляду на викладені обставини, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 194, 370, 403, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.03.2024, якою в межах к/п № №0003673 від 21.09.2023 відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 24.05.2024 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та застосувати до ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК країни запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 24.05.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22 год. до 06 год. наступної доби.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 строком до 24.05.2024 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за вимогою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4