Справа № 569/6966/24
У Х В А Л А

15 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, -

В с т а н о в и в:

Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 11 жовтня 2023 року на виконання Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» громадянин ОСОБА_5 призваний до ІНФОРМАЦІЯ_1 під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №309 від 29 жовтня 2023 року ОСОБА_5 приступив до виконання службових обов`язків з метою проходження базової загальновійськової підготовки, зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та він вважається таким, що посаду курсанта 2-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Разом із тим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді курсанта 2-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, 20 листопада 2023 року близько 21 години 00 хвилин (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується на території Рівненського загальновійськового полігону, відправившись за місцем свого фактичного проживання у АДРЕСА_1 , проводячи службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконує, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України.

10 квітня 2024 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: матеріалами перевірки ІНФОРМАЦІЯ_2 , актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_3 ; матеріалами військової частини НОМЕР_1 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого умисного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (у сфері проти встановленого порядку несення військової служби) за скоєння якого законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до12 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. ОСОБА_5 проживає на віддаленій відстані від органу досудового розслідування та суду у селі Висоцьк, Сарненського району, Рівненської області, відак останній може не прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду. ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, маючи судимість під час випробувального періоду.

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

У такий спосіб, підозрюваний як особисто, такі і через інших осіб, будучи обізнаним із колом осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску, погрозами та/або будь-яким іншим чином може вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, або взагалі відмови, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, при цьому як військовослужбовець маючи певну підтримку серед інших військовослужбовців може будь-яким чином здійснювати вплив на свідків. Імовірність впливу на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

- вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної та неодноразово до адміністративної відповідальності.

Так, вироком Дубровицького районного суду від 10 листопада 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначено покарання у виді 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 , звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, однак за ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на нього судом обов`язків, 28 квітня 2023 року до Дубровицького районного суду Рівненської області скеровано подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання, яке на даний час перебуває на розгляді.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу, у зв`язку із тим, що самовільно залишив військову частину останньому припинено виплату грошового забезпечення, а тому не має соціально стримуючих фактів.

Проходження військової служби та довідка ВЛК вказує на те, що стан здоров`я підозрюваного дозволяє йому перебувати в місцях ув`язнення або позбавлення волі.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_11 в судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили суд відмовити у його задоволенні та застосувати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт. Оскільки він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Крім того, не має наміру уникати слідства та суду чи чинити тиск на свідків, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі.

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному) ТУ ДБР, розташованим у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000022 від 05.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

10.04.2024 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, особливої соціальної небезпеки діяння, практику Європейського суду з прав людини (розмір застави повинен визначитися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, його матеріальне становище, слід обрати розмір застави, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (80*3028=242 240).

Суд дійшов висновку, що саме такий розмір застави з достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків та не буде завідомо не помірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Слідчий суддя також бере до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років. А також те що перебуваючи на волі він може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, ОСОБА_5 будучи раніше судимим, вироком Дубровицького районного суду Рівненської області від 10.11.2022 за ч. 1 ст. 122 КК України, до покарання у вигляді 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік з покладенням відповідних обов`язків, належних висновків не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у новому особливо тяжкому злочині.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, курсанта 2-ї навчальної роти 3-го навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, негайно в залі суду.

Встановити строк дії ухвали терміном 60 (шістдесят) днів, а саме, з моменту винесення ухвали 15 квітня 2024 року до 14 червня 2024 року включно.

Одночасно визначити розмір застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить: 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0010559, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 14 червня 2024 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Виконання ухвали доручити начальнику Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1