Справа № 496/5002/20
Провадження № 1-кп/496/325/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кам`янка Черкаської області, громадянки України, вдови, з неповною середньою освітою, особи з інвалідністю 2 групи, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судимої:

26.02.1999 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання покарання на 2 роки;

21.02.2000 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 140 КК України 3 років позбавлення волі, 16.10.2000 року звільнена умовно-достроково, невідбуте покарання 2 роки 7 місяців 22 дні;

27.06.2001 року Збаражським районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі;

16.07.2003 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі, 22.06.2006 року звільнена по відбуттю строку покарання;

24.05.2007 року Тлумацьким судом Івано-Франківської області за ст. 15 ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

19.12.2007 року Тлумачським районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

29.03.2010 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 27 червня 2001 року, покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі;

28.03.2013 року Стрийським міськрайонним судом Львівської областіза ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

04.04.2013 року Болехівським міським судом Івано-Франківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України до 3 років позбавлення волі, 12.11.2013 року звільнена від відбування покарання до досягнення дитиною трьох років;

06.05.2016 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, 09.11.2017 року звільнена по відбуттю строку покарання;

22.03.2017 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Болехівського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2013 року і призначено остаточне покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;

22.12.2020 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

26 січня 2021 року Рожнятівським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 22.12.2020 року, більш суворим, остаточно визначено покарання у виді 4 місяців арешту;

24 лютого 2021 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст.185 КК України, до 3 місяців арешту;

22.03.2023 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2020 року, о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись за прилавком магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де проходила навчання та ознайомлення з умовами праці з метою подальшого працевлаштування продавцем, в паперовій коробці біля каси побачила грошові кошти, після чого у неї виник умисел на їх незаконне заволодіння. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно заволоділа вказаними грошовими коштами у сумі 2800 грн.

Після чого ОСОБА_4 з зазначеним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майновий збиток на суму 2800 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала повністю. При цьому пояснила, що вона прийшла працевлаштуватись в магазин продавцем, перебуваючи за касою, побачила гроші, якими таємно заволоділа. У скоєному кається.

Потерпіла ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилась, про те подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд вважає недоцільним дослідження доказів відносно тих обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежується допитом обвинуваченої в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники процесу зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінального правопорушення і її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, є особою з інвалідністю 2 групи захворювання, до обставин, що пом`якшує покарання суд відносить є щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, про те обвинувачена ОСОБА_4 має ряд непогашених судимостей за вчинення корисних злочинів і знову вчинила корисний навмисний злочин, а тому суд вважає, що її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання суд також виходить з положень ч. 4 ст. 70 КК України і вважає необхідним призначити обвинуваченій покарання шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком, та вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2023 року.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а щодо заходів кримінального провадження відповідно до ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 615 КПК України, ч. 2 ст. 185 ст. 70 КК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного за цим вироком, та вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2023 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її затримання з 30.11.2023 року по кримінальному провадженні по якому її було засуджено вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2023 року за яким вона відбуває покарання, зрахувавши вказаний строк до відбуття покарання.

Скасувати арешт застосований ухвалою слідчого судді від 20.11.2020 року на компакт-диск «СD-R RISTAR 700 MB-80min 52X speed» з відеозаписом.

Речовий доказ по справі: компакт-диск «СD-R RISTAR 700 MB-80min 52X speed» з відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження в Біляївській окружній прокуратурі.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою ОСОБА_4 з часу його вручення.

Суддя ОСОБА_1