Справа № 216/6064/22
провадження 1-кп/216/255/24
ВИРОК

іменем України

30 травня 2024 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001317 від «01» листопада 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, із середньою освітою, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

03.08.1989 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 117 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 30.04.1994 року по відбуттю строку покарання;

14.12.1994 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 229-6 ч. 1 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. Звільнений 30.04.1996 року по відбуттю строку покарання;

23.01.1997 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, по ст. 140 ч. 2 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, конфіскація майна. Звільнений 08.09.1998 року на підставі Закону України «Про Амністію» від 24.07.1998 року;

21.02.2000 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст. 140. ч. 2, 229-6 ч. 2, 42 КК України (в редакції 1960 року), до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, конфіскація майна, лікування від наркоманії. Звільнений 24.11.2001 року но відбуто строку покарання;

11.08.2003 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. З, 186 ч. 2, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 22.03.2006 року умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 17 днів;

11.02.2008 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 263 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі, ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, строком на 1 рік;

23.07.2009 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 263 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, строком на 1 рік;

24.03.2010 Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. З, 185 ч. 2, 309 ч. 2, 263 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України, остаточно до відбуття визначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

08.07.2010 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 185 ч. 2 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, остаточно до відбуття визначено 4 роки позбавлення волі;

17.02.2014 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років, конфіскація майна. На підставі ст. 71 КК України, остаточно до відбуття визначено 7 років 3 місяці позбавлення волі, конфіскація майна;

07.05.2014 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст. 395, 70 ч. 4 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 3 місяці;

21.04.2021 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. 263 ч.І, ст. 75 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, з випробувальним терміном на 2 роки;

25.08.2021 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за п. 1 ч. 4 ст. 197, ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 3 роки;

26.01.2022 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, до 4 років 7 місяців позбавлення волі;

09.02.2022 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 185, ч. З ст. 185, ч.ч. 1, 1 ст. 70 КК України, до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

12.04.2022 Дніпропетровським апеляційним судом, за ст. 395, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі;

21.04.2022 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

23.05.2022 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до 5 років 3 місяців позбавленні волі;

22.06.2022 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

22.06.2022 Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу, за ч. 2 ст. 190. ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

17.10.2022 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу, за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, перебуваючи на волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності.

Так, ОСОБА_4 , 28 вересня 2021 року в денний час доби маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на території Центрально-Міського ринку в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де скориставшись відсутністю уваги з боку осіб, присутніх у магазині, реалізуючи свій злочинний намір таємно, повторно викрав належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки Samsung моделі Galaxy А5 (SM-A515FZKWSEK) 6/128GB, вартість якого згідно висновку експерта . №СЕ-19/104-21/36444-ТВ складає 5166,67 гривень. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майновий збиток на вказану суму.

Стаття Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнаний обвинувачений

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, а також розмір завданої шкоди. Підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Показав, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснив, що показання надає добровільно, будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось. Зазначив, що розуміє наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Як зазначено Європейським судом з прав людини, ані текст, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за вільним власним його або її бажанням відмовлятися, прямо або автоматично, від права на гарантії справедливого судового розгляду. Проте така відмова повинна, якщо вона є, бути ефективною для цілей Конвенції, бути встановлена однозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості (Pfeifer та Plankl проти Австрії, § 37). Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу суспільства (Ермі проти Італії [ВП], § 73; Сейдович проти Італії [ВП], § 86; Дворскі проти Хорватії [ВП], § 100). «Право на судовий розгляд» не є абсолютним ані у кримінальному, ані у цивільному процесі. Воно має встановлені обмеження (Девеєр проти Бельгії, § 49; Карт проти Туреччини [ВП], § 67).

Ураховуючи обставини даної кримінальної справи, позицію обвинуваченого, суд приходить до висновку, що у цій справі дотримані необхідні та достатні гарантії справедливого судового розгляду і відмова обвинуваченого від дослідження доказів у повному обсязі не суперечить завданням кримінального провадження та жодним важливим інтересам суспільства.

Ураховуючи наведене, визнання обвинуваченим своєї вини, неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх присутніх учасників судового розгляду вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння обвинуваченим вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

Призначення покарання

Дані про особу обвинуваченого

ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, не одружений, неповнолітніх дітей або інших утриманців не має, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою до лікаря нарколога з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів, синдром залежності в період з лютого 2000р. по квітень 2002р. та з січня 2013р. по листопад 2014р. раніше неодноразово судимий судимий має постійне місце проживання.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Під час судового розгляду обвинувачений вину визнав повністю, щиро розкаявся, засудив свої дії, повідомив, що усвідомив суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення та недопустимість подібних дій.

Враховуючи наведене, а також позицію обвинуваченого під час судового провадження, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.

Застосовне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до змісту ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу..

Мотиви призначення покарання

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення вказаного вище кримінального правопорушення у виді позбавлення волі у мінімальному розміру санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17.10.2022 остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Обвинувачений, посилаючись на щире каяття при призначенні покарання покладався на розсуд суду.

Потерпілий в судовому засіданні участі не брав, подав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, просив призначити покарання на розсуд суду.

Враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, яке відноситься до нетяжких злочинів та не пов`язане із насильством, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальними правопорушеннями, визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, наявність обставин, що обтяжують покарання (рецидив злочинів), а також засади диспозитивності кримінального провадження та позицію його сторін, суд приходить до висновку, що покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_4 неодноразово судимий, останній раз вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17.10.2022 року, за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України. Кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_4 визнається винним даним вироком вчинене до постановлення 17.10.2022 року вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу, суд вважає правильним призначити покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням.

Суд вважає, що відсутні умови і підстави призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, та з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше неоднаразово судимий, на теперішній час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, це унеможливлює призначення йому покарання у вигляді пробаційного нагляду або обмеження волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку

Щодо запобіжного заходу

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

При цьому, суд враховує, що на час ухвалення вироку щодо ОСОБА_4 не застосовано жодного запобіжного заходу та не покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України..

Ураховуючи, відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також характеризуючі відомості щодо особи обвинуваченого, щире каяття, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу або покладення процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо інших питань

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 686,48 грн., пов`язані з проведенням судових експертиз, суд вирішує у відповідності до ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17.10.2022 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати згідно вироку Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 17.10.2022, тобто з 18.01.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи від 24.11.2021 №СЕ-19/104-21/36444-ТВ, в розмері 686,48 гривень.

Речові докази, а саме: мобільний телефон торгової марки: Samsung моделі: A515F/DSN, імеіі: НОМЕР_1 та імеі2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили вважати поверненим власнику.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1