гСправа № 187/286/24 Провадження №1-кп/0187/53/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2024 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за відсутності учасників судового провадження,

розглянувши в селищі Петриківка в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання кримінальне провадження №0000026 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області; зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; офіційно не працевлаштовананезаміжня; групи інвалідності не має; РНОКПП НОМЕР_1 ; в порядку ст. 89 КК України раніше не судима;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 164 Кримінального кодексу України,-

Встановив:

Згідно рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.02.2019 ОСОБА_3 (далі обвинувачена) зобов`язана сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки усіх її доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 06.04.2018 і до досягнення повноліття ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Однак, ОСОБА_3 , якій було відомо про обов`язковість виконання судового рішення, будучи попередженою державним виконавцем Петриківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати, стала на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Так, ОСОБА_3 , будучи фізично здоровою для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання дітей, тобто маючи прямий протиправний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей у період з 01.11.2019 до 01.02.2024 включно, офіційно не працювала, аліменти на утримання неповнолітніх дітей не сплачувала, будь-якої допомоги на утримання дітей у не грошовій формі не надавала, участі у вихованні дітей не приймала та згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Петриківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), допустила заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 222124 гривень 93 копійок, що сукупно перевищують суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, у період часу з 01.11.2019 до 01.02.2024 включно, ОСОБА_3 , злісно ухилялась від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що сукупно склала суму виплат за 51 місяць 1 день відповідних платежів, а саме у розмірі 222 124 гривень 93 копійок.

Умисні дії обвинуваченої, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), кваліфікуються за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

До обвинувального акта, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява законного представника потерпілих ОСОБА_7 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і законного представника потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченої винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, ступінь здійснення кримінального наміру, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому в межах пред`явленого обвинувачення, судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, в порядку ст. 89 КК України раніше не судима, не заміжня, позбавлена батьківських прав щодо двох малолітніх дітей 2010 та 2012 року народження на користь яких має сплачувати аліменти, працює, але не офіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило.

Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 164 КК України передбачає такі види покарання:

- громадські роботи;

- арешт;

- обмеження волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Даних, що підсудна визнана особою з інвалідністю першої або другої групи, матеріали справи не містять.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати також відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1