Справа № 194/704/24
Номер провадження 1-кс/194/147/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

15 квітня 2024 року Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Душанбе, Таджикистан, громадянина України, з середньою-технічною освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні дітей 2010, 2014, 2022, 2024 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та додані до клопотання матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, узгодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що 14.04.2024 року у ОСОБА_6 , через неприязні відносини з ОСОБА_7 , виник злочинний умисел на умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_7 . З метою вбивства ОСОБА_7 , ОСОБА_6 14.04.2024 року, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалося можливим, знаходячись за місцем мешкання своєї матері у кв. АДРЕСА_3 , взяв кухонний ніж для спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 14.04.2024 року приблизно з 16:45 год. ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині, маючи при собі вищевказаний кухонний ніж, прийшов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_4 , біля якого знаходився ОСОБА_7 Підійшовши до вказаного магазину ОСОБА_6 покликав до себе ОСОБА_7 , для розмови, та останній підійшов до ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тримаючи у своїй правій руці вищевказаний кухонний ніж, умисно наніс ним один удар в область грудної клітини зліва потерпілому ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітини від отримання яких настала смерть потерпілого ОСОБА_7 на місці вчинення кримінального правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого або свідків у вказаному кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У зв`язку з чим, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого щодо обрання у відношенні підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні. Крім того, зазначив, що підозрюваний скоїв кримінальне правопорушення в присутності малолітніх дітей, одразу після скоєного покинув місце події, намагався сховати знаряддя злочину (ніж), та був затриманий через годину після події працівниками поліції. Окрім того, підозрюваний ніде офіційно не працює, знає свідків, оскільки з ними не офіційно працює на териконі. Просить суд застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував, та зазначив, що він не бажав смерті потерпілого. Цього дня сталася сварка з потерпілим, в якій останній вдарив та ображав його. Після чого він пішов додому переодягнувся у військову форму, взяв з собою ніж і пішов на місце, де був потерпілий. Прийшовши на місце потерпілий побачив його та став йти в його сторону, він дістав ніж. Однак потерпілий далі продовжував йти, і він не зрозумів як наніс удар ножем. Після чого потерпілий побіг в сторону магазину, а він в інший бік, прибіг в лісосмугу, де залишив ніж, а сам пішов в гараж до знайомого. Він не намагався сховатися від поліції, свідків залякувати не буде.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 та просив обрати йому цілодобовий домашній арешт, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, дружину, дітей, яких утримує. Зазначає, що підозрюваний не розумів, що вбив людину, добровільно показав, де знаходиться ніж та погодився на проведення слідчого експерименту, не офіційно працює, та таким чином це є єдиним доходом його сім`ї.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши доводи клопотання та надані письмові докази, приходжу до наступного висновку.

Розглядаючи питання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя враховує ст.ст. 177, 178 КПК України та вимоги ст. 194 КПК України, якою передбачено, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.04.2024 року за №0000189 за ч. 1 ст. 115 КК України.

14.04.2024 року о 17-51 год. ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

15.04.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 14.04.2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 14.04.2024 року, ОСОБА_9 від 14.04.2024 року, ОСОБА_10 від 14.04.2024 року, ОСОБА_11 від 14.04.2024 року, ОСОБА_12 від 14.04.2024 року, ОСОБА_13 від 14.04.2024 року, ОСОБА_14 від 14.04.2024 року, ОСОБА_15 від 14.04.2024 року, ОСОБА_16 від 14.04.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 14.04.2024 року; протоколом огляду предмету від 14.04.2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_15 від 14.04.2024 року; протоколом проведення слідчого експерименту зі ОСОБА_6 від 14.04.2024 року; постановами про визнання в якості речового доказу від 14.04.2024 року.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Слідчий суддя враховує вимоги ст.ст. 177, 178, 183 КПК України та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке у відповідності зі ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

Під острахом отримання можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України. Запобігання ризикам переховування підозрюваного від суду становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні відправлення судочинства. Окрім того, підозрюваний не залишився на місці події, а втік та намагався сховатися як намагався і сховати ніж.

Також слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який має постій місце проживання, офіційно не працює, одружений, учасник бойових дій, приймав участь в антитерористичній операції, має подяку, має на утриманні дітей 2010, 2014, 2022, 2024 року народження, за місцем проживання охарактеризований позитивно, перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра з діагнозом психічні та поведінкові розлади, викликані вживанням опіоїдів, синдром залежності, за місцем проходження військової служби охарактеризований позитивно, втім перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному правопорушенні обґрунтовується тим, що перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_6 , будь-яким чином може впливати на вказаних осіб, з метою зміни чи викривлення показів на його користь, оскільки їх добре знає, так як не офіційно з ними працює на териконі.

Наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, підтверджується тим, що згідно пред`явленої підозри, підозрюваний ОСОБА_6 після вчинення кримінального правопорушення вжив заходи щодо приховування знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме ножа, який заховав у лісосмузі.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення вчинено в умовах воєнного стану, серед білого дня на виду у малолітніх дітей, та враховуючи, що підозрюваний не залишився на місці події, а втік та намагався сховатися, як намагався і сховати ніж, та враховуючи обставини зазначені у підозрі, слідчий суддя вважає, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування, оскільки на сьогодні в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану.

Враховуючи, що ОСОБА_6 , захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в місцях попереднього ув`язнення не має, характеру, обставин та тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд не ігнорує аргументи, які наводяться захисником, проте в даному конкретному випадку, суд оцінюючи вищевказані обставини, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість підозри не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, у зв`язку з чим, клопотання захисника щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

Також, як слідує з практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного (обвинуваченого) таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, згідно зі статтями 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Отже є всі підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, отже менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Слідчий суддя наголошує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Також, згідно пред`явленої підозри, внаслідок вчиненого підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення спричинено смерть ОСОБА_7 , тобто ним згідно пред`явленої підозри вчинено злочин, що спричинив загибель людини, то з урахуванням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Таким чином, з урахуванням наведеного, враховуючи КПК України, тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 32, 131, 132, 176, ч. 1 ст. 177, 178, 183- 184, 193-194, 196-197, 369, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23-59 годин 11 червня 2024 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23-59 годин 11 червня 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» м. Дніпро у Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1