Справа № 487/1541/24
Провадження № 1-кс/487/1597/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 року старший слідчий Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 11.02.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у якому просила застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на 60 діб, заборонивши йому в період часу з 22.00 по 06.00 год. наступного дня залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та покласти на підозрюваного наступні обов`язки: за першою вимого з`являтися до слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання зазначила, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, більш м`яка міра запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити належної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень по справі.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого із підстав вказаних в ньому, посилаючись на те, що матеріали клопотання містять достатньо відомостей для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими слідчим обґрунтовані його доводи, суд дійшов наступного.

Слідчим відділом Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000251 від 11.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна (додаток №2), затвердженого постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна» (зі змінами і доповненнями): перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян на території України, п. 1 - зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), п. 2 вибухові речовини та засоби вибуху.

Відповідно до п.п. 1-4 Положення про дозвільну систему, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, пристрої вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначені патрони, вибухові матеріали і речовини, сильнодіючі отруйні речовини I - II класу безпечності, збудники інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсини, сховища, склади і бази, де вони зберігаються, стрілецькі тири і стрільбища, мисливсько-спортивні стенди, а також підприємства і майстерні по виготовленню і ремонту вогнепальної та холодної зброї, піротехнічні майстерні, пункти вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї, організації, що займаються збутом сильнодіючих отруйних речовин, і лабораторії, що проводять аналізи цих засобів і речовин, працюють із збудниками інфекційних захворювань I - II групи патогенності і токсинами). Міністерства та інші центральні органи державної виконавчої влади, підприємства, установи, організації, господарські об`єднання, а також громадяни мають право у встановленому порядку використовувати, зберігати, перевозити предмети, матеріали і речовини, відкривати підприємства, майстерні та лабораторії, на які поширюється дозвільна система.

Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

В один із днів в літку 2022 (більш точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місцях де проводилися бойові дій в миколаївській області, поблизу села Лупарево (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), знайшов уніфіковані запали типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) в кількості 6 одиниць, які відносяться до II категорії небезпечності небезпечні та корпуси гранат типу Ф-1 в кількості 5 одиниць, які відносяться до III категорії небезпечності обмежено небезпечні. Після цього, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 , не маючи на меті відповідно до ч.3 ст. 263 КК України видачі органам влади знайдених вибухових пристроїв, з метою подальшого незаконного перенесення та зберігання, забрав собі, тим самим незаконно, без передбаченого законом дозволу придбав, після чого, при собі переніс уніфіковані запали типу УЗРГМ (УЗРГМ-2) в кількості 6 одиниць, які відносяться до II категорії небезпечності небезпечні та корпуси гранат типу Ф-1 в кількості 5 одиниць, які відносяться до III категорії небезпечності обмежено небезпечні, до місця свого місця реєстрації та фактичного приживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати, до часу їх виявлення та вилучення 19.02.2024 працівниками поліції під час санкціонованого судом обшуку.

19.02.2024 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Зокрема такими є: протокол проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 19.02.2024; довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 19.02.2024; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків: переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років.

Також суд вважає доведеними існування ризиків, передбачених пунктами п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_4 будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вжити заходи щодо незаконного впливу, як безпосередньо так і опосередковано на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки станом на теперішній час триває проведення слідчих (розшукових) дій, досудове розслідування не завершено, а отже, підозрюваний ОСОБА_4 може штучно затягувати проведення досудового розслідування та/або судового розгляду, шляхом, зокрема, неявки за викликом до органу досудового розслідування/прокуратури та/або суду, розголошувати відомості результатів досудового розслідування.

За таких обставин, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. (ч. 2 ст.181 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з домашнім арештом є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.

В клопотанні слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому в період часу з 22.00 по 06.00 год. наступного дня залишати місце проживання, зазначив що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного.

З огляду на викладене, за результатами розгляду клопотання, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його процесуальну поведінку, наявність постійного місця проживання, беручи до уваги, що останній раніше не судимий, має тісні соціальні зв`язки, слідчий суддя дійшов висновку, що відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з визначенням часу. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу не є найжорсткішим згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрююється ОСОБА_4 . Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду,не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

З урахуванням наведеного суд вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з визначенням часу.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,179,193,194,196,205,206,309, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майор поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту терміном на два місяці до 19.04.2024 року (включно), заборонивши йому в період часу з 22.00 по 06.00 год. наступного дня залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (за винятком часу дії повітряної тривоги).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, та суду у даному кримінальному провадженні за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1