справа № 462/9197/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000891 з розгляду обвинувального акта про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, офіційно непрацевлаштованого, без зареєстрованого місця проживання, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє - 22.06.2023 року Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на три місяці, звільненого 11.12.2023 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року та строк дії якого продовжено на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №452/2023 від 26.07.2023 року з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 року строком на 90 діб, 11.09.2023 року близько 11.00 год., перебуваючи біля приміщення магазину «Fost Fation Family», де свою діяльність здійснює ФОП ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно зняв із манекену, що був розміщений праворуч від входу в магазин «Fost Fation Family», жіночий жакет марки «Miss Frendy», 38 розміру, чорного кольору, після чого, не оплативши вартості товару, заніс жакет у приміщення магазину «Все від 1 гривні», що за адресою: АДРЕСА_2 , та з метою приховування викраденого майна, поклав жакет у камеру зберігання речей, яку закрив на ключ, заподіявши своїми діями ФОП ОСОБА_5 матеріальної шкоди у розмірі 863 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, визнав частково і дав суду показання, що 11.09.2023 року він підпрацьовував на АДРЕСА_2 , а саме допомагав викидати сміття. На землі, поряд із манекеном, що знаходився біля входу в магазин «Fost Fation Family», він побачив жіночий жакет, який вирішив забрати, тому що подумав, що його хтось викинув. Проте, оскільки він ще працював, то даний жакет заніс у камеру зберігання речей, що знаходилася в магазині «Все від 1 гривні», що за адресою: АДРЕСА_2 . Вийшовши на вулицю він сів на лавку перепочити і в цей момент до нього вибігла потерпіла ОСОБА_5 , яка почала до нього кричати, що він викрав з манекену жіночий жакет. Коли підійшов брат потерпілої, він у магазині «Все від 1 гривні» відкрив камеру зберігання речей та віддав даний жакет. Зазначив, що наміру викрадати жакет та умислу викрасти чуже майно у нього не було.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього кодексу, інших актів законодавства. Зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За правилами ст.91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст.92 КПК обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна та безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред?явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин у кримінальному провадженні, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, що є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

При цьому, не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких сумнівів прийняте рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яке передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Згідно вимог ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Сторона обвинувачення на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті, посилалась на зібрані під час досудового розслідування докази, які містяться у представлених суду джерелах доказів: показаннях потерпілого та свідків, документах.

Не зважаючи на часткове визнання ОСОБА_6 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд, дослідивши вказані докази сторони обвинувачення, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв?язку, дійшов висновку, що є підстави для ухвалення обвинувального вироку, оскільки стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_6 є склад кримінального правопорушення.

На обґрунтування цього висновку суд наведе відповідні мотиви, які включатимуть результати оцінки доказів на підтвердження встановлених судом обставин.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, на переконання суду, об`єктивно підтверджується сукупністю наступних належних та допустимих доказів, безпосередньо досліджених судом на засадах змагальності та забезпечення рівності сторін.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ФОП ОСОБА_5 дала суду показання, що зранку 11.09.2023 року вона, підходячи до магазину «Fost Fation Family», де здійснює свою підприємницьку діяльність, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , помітила, що біля манекену, який розміщений праворуч від входу в магазин, стояв невідомий їй мужчина та підозріло себе поводив. Вона зайшла до магазину, сіла за свій робочий стіл та почала наносити штрих-коди на бірки. Через деякий час з фотозони повернулася продавець ОСОБА_7 і вони зауважили, що на манекені відсутній жакет. Вона вибігла з магазину та побачила, що на лавці біля квіткового магазину сидів мужчина, який раніше себе дивно поводив. Вона до нього підійшла та почала вимагати, щоб він повернув їй жакет. Спочатку він заперечував, що викрав жакет, проте в подальшому визнав, що здійснив крадіжку, але повертати жакет не хотів. Тоді вона зателефонувала до поліції та брата. Вже коли приїхав її брат ОСОБА_8 , то ОСОБА_6 пішов до магазину «Все від 1 гривні», що за адресою: АДРЕСА_2 , де з камеру зберігання речей дістав викрадений жакет.

Також вина обвинуваченого підтверджується і фактичними даними, що містяться у показаннях свідка ОСОБА_8 , згідно яких близько 11.00 год. 11.09.2023 року до нього зателефонувала сестра ОСОБА_5 , яка повідомила, що біля неї знаходиться мужчина, який скоріш за все здійснив крадіжку жакета, який знаходився на манекені біля магазину «Fost Fation Family», де ОСОБА_5 здійснює свою підприємницьку діяльність. Приїхавши через 7-10 хв. на місце події, він побачив, що ОСОБА_6 сидить на тротуарі, а ОСОБА_5 кричить до нього, щоб він повернув їй жакет. Через деякий час ОСОБА_6 пішов до магазину «Все від 1 гривні», що за адресою: АДРЕСА_2 , де з камеру зберігання речей дістав викрадений жакет, та в подальшому вони очікували приїзду працівників поліції.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_7 дала показання, що вона працювала в магазині «Fost Fation Family», де свою діяльність здійснює ФОП ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . За день-два до події в магазин привезли новий товар і вона чорний жакет з золотими гудзиками повішала на манекен, який знаходився на вулиці з лівого боку біля входу в магазин. 11.09.2023 року вона прийшла на роботу та як зазвичай почала працювати. Через деякий час вона вийшла на вулицю та помітила, що на манекені відсутній піджак. Зазначила, що хоч жакет на манекені не був застібнутий, проте він був зафіксований, рукави натягнуті на руки манекена, вітром знести жакет не могло.

Свідок ОСОБА_9 під час судового розгляду дала показання, що 11.09.2023 року вона працювала в магазині «Все від 1 гривні», що знаходиться біля базару на АДРЕСА_2 . В магазин прийшов ОСОБА_6 , який в камеру зберігання речей поклав якийсь темний одяг та попросив залишити ключ від камери у неї, на що вона погодилась, оскільки відвідувачі час від часу звертаються з такими проханнями. Що саме обвинувачений поклав у камеру вона не бачила, оскільки обслуговувала людей. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся з невідомими людьми та працівниками поліції, які відкрили камеру зберігання та звідти дістали одяг, який туди раніше поклав ОСОБА_6 .

Крім зазначених доказів, вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується фактичними даними, що містяться в таких джерелах доказів (документах):

- повідомленні про початок досудового розслідування №0000891 від 11.09.2023 року, згідно якого органом досудового розслідування ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні про те, що 11.09.2023 року до ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_5 , яка просить вжити заходів до невідомої особи, яка 11.09.2023 року близько 12.20 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме біля входу в магазин «Fost Fation Family» з менекену викрала жакет, чорного кольору, модель 18266, марки «Miss Frendy», чим завдала матеріальної шкоди на суму 863 грн. без ПДВ (т.1, а.с.3);

- письмовій згоді, згідно якої ФОП ОСОБА_5 добровільно надає згоду працівникам поліції на проведення огляду у приміщенні магазину «Fost Fation Family», що за адресою: м.Львів, вул.С.Петлюри, 2 (т.1, а.с.10);

- протоколі огляду місця події від 11.09.2023 року з фототаблицею (т.1 а.с.11-18), відповідно до даних якого слідчим ОСОБА_10 в присутності двох понятих ОСОБА_11 і ОСОБА_12 було проведено огляд приміщення магазину «Fost Fation Family», що за адресою: м.Львів, вул.С.Петлюри, 2, в ході якого працівниками міліції виявлено та вилучено жіночий жакет марки «Miss Frendy», розмір 38, чорного кольору, з етикеткою на якій наявні характеризуючі надписи та штрих-код 430;

-протоколі огляду предметів від 11.09.2023 року з фототаблицею (т.1, а.с.28-30), згідно даних якого слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 з 20.35 до 20.47 год. в приміщенні службового кабінету №124 провела огляд жіночого жакета марки «Miss Frendy», чорного кольру, моделі 18266, розмір 38, з етикеткою із штрих-код 430;

-накладній №476 від 09.09.2023 року, згідно якої вартість жакету марки «Frendy», моделі 18266, чорного кольору, становить 863 грн. (т.1, а.с.38).

Судом було досліджено під час судового розгляду також постанову про призначення слідчого у кримінальному провадженні від 11.09.2023 року (т.1, а.с.2), постанову про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.09.2023 року (т.1, а.с.4), повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.09.2023 року (т.1, а.с.5), проте такі документи не містять фактичних даних, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню, а тому не потребують окремої оцінки судом.

З врахуванням фактичних, встановлених під час судового розгляду, обставин вчинення кримінального правопорушення і досліджених доказів, судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 таємно, з корисливих мотивів, зняв із манекену жіночий жакет марки «Miss Frendy», після чого, з метою приховування викраденого майна, заніс такий у приміщення магазину «Все від 1 гривні».

Суд критично оцінює показання обвинуваченого в тій частині, що він не мав умислу на вчинення крадіжки, оскільки це спростовується вказаними дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . Отже, суд вважає дані доводи обвинуваченого надуманими і такими, що направлені на уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, аналіз наведеного дає підстави суду дійти висновку, що вина ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставин, що пом?якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вчиненим умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану; особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності (т.1, а.с.99-102), розлучений, без місця реєстрації (т.1, а.с.103), офіційно не працевлаштований, на обліку щодо узалежнень та в психоневрологічному диспансері не перебуває (т.1, а.с.105, 107, 109).

Виходячи з викладеного, беручи до уваги конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 ст.69, 75 КК України суд не вбачає, з огляду на відсутність у кримінальному провадженні сукупності обставин, що пом?якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, і за переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Крім того, суд вважає, що вчинення нового умисного кримінального правопорушення під час іспитового строку свідчить про стійкість злочинних намірів обвинуваченого та небажання останнього стати на шлях виправлення, тому звільнення його від реального відбування покарання не відповідає вимогам справедливості.

Згідно ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Також суд враховує правовий висновок Верховного Суду, наведений у постанові від 14.09.2021 року в справі №443/806/19, щодо вирішення питання можливості застосування ст.75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України.

Верховний Суд виходить з того, що призначення ст.75 КК України полягає у наданні засудженій особі можливості протягом іспитового строку підтвердити можливість її виправлення і інтеграції у суспільство без відбування призначеного покарання.

Аналіз положень КК України (ч.3 ст.78, ч.1, 4 ст.71, ч.3 ст.72), п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» дає можливість дійти висновку, що у випадку вчинення кримінального правопорушення під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку.

Частиною 1 ст.71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений 22.06.2023 року Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на три місяці. Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 27.12.2022 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки та вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.4 ст.185, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки ухвалено виконувати самостійно.

11.12.2023 року ОСОБА_6 звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання за Франківським районним судом м.Львова від 22.06.2023 року (т.2, а.с.39).

За наведеного, оскільки ОСОБА_6 вироком Залізничного районного суду м.Львова від 27.12.2022 року був засуджений за ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України на п?ять років позбавлення волі, та вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 року був засуджений за ч.4 ст.185 КК України на п?ять років позбавлення волі, проте під час іспитових строків за вказаними вироками він вчинив нове кримінальне правопорушення, тому до призначеного покарання за новим вироком слід частково приєднати невідбуті частини покарань за попередніми вироками суду, згідно з вимогами ст.71 КК України, призначивши остаточне покарання за сукупністю вироків.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 14.09.2023 року було накладено арешт на речові докази: светр утеплений чорно-коричневого кольору марки «Мрія» на довгий рукав із двома кишенями, жакет жіночий марки «Miss Frendy», розмір 38, чорного кольору із етикеткою, на якій наявні характеризуючі надписи та штрих-код із цифрами 430 (т.1, а.с.50-51, 55-56), а згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, вирішивши одночасно долю речових доказів, - светр утеплений чорно-коричневого кольору марки «Мрія» на довгий рукав із двома кишенями, повернути ОСОБА_6 , як власнику, а жакет жіночий марки «Miss Frendy», розмір 38, чорного кольору із етикеткою, на якій наявні характеризуючі надписи та штрих-код із цифрами НОМЕР_1 повернути ФОП ОСОБА_5 , як власнику.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Підстав, передбачених ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст. 100, 174, 368-371, 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуті частини покарань за попередніми вироками Залізничного районного суду м.Львова від 27.12.2022 року та Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2023 року, призначивши ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Скасувати накладений ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 14.09.2023 року арешт на майно і вирішити долю речових доказів наступним чином:

- утеплений светр марки «Мрія», чорно-коричневого кольору, на довгий рукав із двома кишенями, повернути ОСОБА_6 , як власнику;

- жіночий жакет марки «Miss Frendy», розмір 38, чорного кольору, із етикеткою, на якій наявні характеризуючі надписи та штрих-код із цифрами НОМЕР_1 , - повернути ФОП ОСОБА_5 , як власнику.

Речові докази компакт диск «СD-R», 700 МB, на якому знаходиться відеозапис з камер відеоспостереження за 11.09.2023 року на АДРЕСА_2 , - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1