справа № 619/731/24
провадження № 1-кс/619/436/24
УХВАЛА

іменем України

11 квітня 2024 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року),

в с т а н о в и в:

До Дергачівського районного суду Харківської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 рокуна тимчасово вилучене майно 06 лютого 2024 року в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що СВ ВП № 3 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000035, яке 05.03.2024 виділене з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26.10.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

У клопотанні про арешт майна від 16.02.2024 року сторона обвинувачення зазначила, що досудовим розслідування встановлено, що групою осіб на території Харківської області здійснюється незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів з підробленими марками акцизного податку.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29.01.2024 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання незаконно виготовлених підакцизних товарів цигарок та інших предметів та речей, які мають значення для кримінального провадження, 06.02.2024 слідчий СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, провів обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , за результатами якого вилучено, упаковано та опечатано з пояснювальними написами учасників обшуку 11 зошитів з калькуляціями підакцизних операцій, грошові кошти, чотири мобільні телефони. Власниками вилученого майна є подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22.02.2024 задоволено клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене 06 лютого 2024 року в ході обшуку майно з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження, користування та розпорядження в межах кримінального провадження № 0000037 від 26.10.2023, а саме: - 11 зошитів з калькуляціями підакцизних операцій, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP4070083»; - пакування грошових коштів на загальну суму 14 500,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 8 одиниць, 200 грн 31 одиниця, 500 грн 15 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR0050262»; - пакування грошових коштів на загальну суму 21 200,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 19 одиниць, 200 грн 49 одиниць, 500 грн 13 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR0050264»; - пакування грошових коштів на загальну суму 26 600,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 4 одиниці, 200 грн 36 одиниць, 500 грн 30 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR0050259»; - пакування грошових коштів на загальну суму 41 300,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 14 одиниць, 200 грн 92 одиниці, 500 грн 33 одиниці, 1000 грн 5 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1263363»; - пакування грошових коштів на загальну суму 22 000,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 7 одиниць, 200 грн 47 одиниць, 500 грн 25 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR1175666»; - пакування грошових коштів на загальну суму 14 000,00 гривень купюрами номіналом 200 грн 30 одиниць, 500 грн 16 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «INZ1090281»; - пакування грошових коштів на загальну суму 9 350,00 гривень купюрами номіналом: 50 грн 5 одиниць, 100 грн 1 одиниця, 1000 грн 9 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001337»; - пакування грошових коштів на загальну суму 17 600,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 9 одиниць, 200 грн 26 одиниць, 500 грн 15 одиниць, 1000 грн 4 одиниці, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001340»; - пакування грошових коштів у картонній коробці з-під тютюнових виробів на загальну суму 17 000,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 6 одиниць, 200 грн 27 одиниць, 500 грн 22 одиниці, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001339»; - пакування грошових коштів на загальну суму 10 000,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 7 одиниць, 200 грн 34 одиниці, 500 грн 5 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001336»; - мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «14 Pro», модель № MQ023RX/A, серійний № 62QF4WMXGH, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в чорному чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405626»; - мобільний телефон смартфон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A70», модель № SM-A705FN/DS, серійний № R58N11VEJMZ, IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 в силіконовому напівпрозорому чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405625»; - мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «12 Pro», модель № MGLR3LL/A, серійний № DMPFXF980D83, IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 в білому чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405627»; - мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «13 Pro Мах», у сріблястому чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405639».

Власники арештованого майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник - адвокат ОСОБА_3 не приймали участь в судовому засіданні при розгляді питання про арешт майна. В клопотанні про скасування арешту майна представник власників арештованого майна зазначає, що ні в клопотанні прокурора про арешт майна, так і в ухвалі слідчого судді відсутні будь-які дані, що свідчили б про належність арештованого майна до знарядь вчинення кримінального правопорушення, або зберегли на собі його сліди, як і відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Заявники та їх представник вважають, що арешт накладено необґрунтовано та в подальшому застосуванні арешту майна у даному кримінальному провадженні відпала потреба.

Представник власників майна у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі, при цьому зазначив, що досудове розслідування триває п`ять місяців, за цей період жодній особі підозру не оголошено, шкоди нікому не завдано, а відтак, взагалі відсутня і наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будь-якого кримінального правопорушення, а тому у даному випадку відсутня і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. З метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким належить майно, просив клопотання задовольнити. На адресу суду надано підтверджуючи документи про власників мобільних телефонів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі. Прокурор в поданій на адресу суду заяві зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено, на даний час досудове розслідування триває, вважав клопотання сторони захисту про скасування арешту на майно вирішити на розсуд суду.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності представника власників, прокурора та слідчого ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, оскільки своїм правом присутності, останні не скористалися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судовому розгляду скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. Слідчим суддею витребувані матеріали кримінального провадження за № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року).

Дослідивши клопотання та додатки до нього, матеріали кримінального провадження № 0000035 від 05.03.2024 року, слідчий суддя приходить до висновку про наступне.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у разі необхідності забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час судового розгляду слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

За даними матеріалівкримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року) досудового розслідування, службові особи товариства та фізичні особи організували незаконне виробництво тютюну для кальянів, використовуючи при цьому сировину невідомого походження.

Під час досудового розслідування процесуальним керівником надано доручення співробітникам УСБУ в Харківській області про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, щодо встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

В ході виконання доручення співробітникам УСБУ в Харківській області встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , організував виготовлення, зберігання та подальший збут незаконно виготовлених підакцизних товарів цигарок, на території м. Харкова та Дергачівської ОТГ. З метою прикриття протиправної діяльності ОСОБА_5 отримав ліцензію на торгівлю тютюновими виробами на свою дружину ФОП ОСОБА_4 та реалізує через торгівельну мережу, крім іншого, підакцизні товари контрафактного походження.

Крім того встановлено, що для зберігання з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів ОСОБА_5 використовує власне житло квартиру, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності його дружині ОСОБА_4 .

З метою перевірки причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 до вказаного кримінального правопорушення, у вказаному кримінальному провадженні складено та направлено до суду клопотання про надання дозволу на проведення обшуку за місцем зберігання ОСОБА_5 незаконно виготовлених підакцизних товарів тютюнових виробів, а саме: за місцем мешкання ОСОБА_5 та його дружини ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

06 лютого 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду від 26 січня 2024 року, було проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільні телефони, грошові кошти, зошити з калькуляціями підакцизних операцій.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 07 лютого 2024 року, вказані вище предметивизнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Звертаючись до суду з клопотанням про накладення арешту навилучені речі, прокурор зазначав, що метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз.

В рамках даного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року (справа № 619/731/24, провадження № 1-кс/619/244/24) у кримінальному провадженні № 0000037 від 26 жовтня 2023 року накладено арешт на мобільні телефони, грошові кошти, зошити з калькуляціями підакцизних операцій, які були вилученіпід час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.

Підставою арешту означеного майна став той факт, що постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 07 лютого 2024 року, вилучені вищезазначені предмети визнано речовими доказами, оскільки вони відповідали критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

Зазначена ухвала була постановлена за результатами розгляду клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, за відсутності власника майна, яка була присутня при проведенні слідчої дії обшуку, про дату, час і місце судового розгляду вказана особа повідомлялась належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя, з урахуванням наданих доказів, має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В даному випадку, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про об`єктивні підстави для продовження накладення арешту на грошові кошти, які є власністю ФОП ОСОБА_4 . З аналізу матеріалів кримінальної справи, з розгляду клопотання прокурора про накладення арешту та доданих до нього матеріалів, вважаю, що на даний час відпала необхідність в арешті грошових кошти і це не буде перешкодою для досягнення цілей визначених ст. 2 КПК України.

Так, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 дійсно є фізичною особою-підприємцем, на даний час здійснює свою підприємницьку діяльність, має ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, термін дії яких до 08.02.2025 року. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що ФОП ОСОБА_4 здійснює свою підприємницьку діяльність з порушенням норм діючого законодавства і стороною обвинувачення слідчому судді таких відомостей не надано.

Із договорів поставок за № 14 від 11.10.2023 та № 17 від 15.12.2023, які додані до матеріалів клопотання вбачається, що ФОП ОСОБА_4 укладала відповідні договори з ТОВ НВФ «Зірка» на поставку товару, право власності на поставлену партію товарів переходить до Покупця товару від Постачальника за специфікацією до договору.

Прокурором, всупереч приписам ч. 3 ст. 132 КПК України, вочевидь не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування та продовження заходу забезпечення кримінального провадження, такого як арешт грошових коштів. В постанові про виділення матеріалів досудового розслідування від 05 березня 2024 року, прокурором зазначено, що «станом на теперішній час не вдалось встановити об`єктивні дані, які свідчать про організацію ОСОБА_5 незаконного виготовлення підакцизних товарів, що є предметом доказування та розслідування цієї категорії кримінальних правопорушень».

Розслідування кримінального провадження триває більше п`яти місяців. При вирішенні указаного клопотання, слідчий суддя звертає увагу, що жодній особі у кримінальному провадженні підозра не пред`явлена, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, як і не встановлено розміру збитків у вигляді тяжких наслідків, заподіяних державі. Також слідчий суддя констатує, що у органа досудового розслідування було достатньо часу для здійснення огляду вилученого майна, зняття відповідної інформації (у разі виявлення) на електронні носії спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних предметах, для залучення до матеріалів кримінального провадження.

Накладення арешту на майно ФОП ОСОБА_4 та мобільні телефони ОСОБА_5 в значній мірі порушує гарантовані Конституцією України права зазначених осіб, позбавляє їх можливості вільно розпоряджатися та користуватися своїми речами та грошовими коштами.

В даному випадку відсутня співрозмірність обмеження права власності та порушення Конституційних прав осіб завданням кримінального провадження.

Питання арешту майна, а саме його накладення, скасування є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відтак, враховуючи те, що розслідування кримінального провадження триває значний час, враховуючи наслідки арешту грошових коштів, телефонів для фізичної особи-підприємця та фізичної особи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у праві на вільне користування, розпорядження, відчуження ФОП ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5 власним майном, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 у кримінальному провадженні № 0000037 від 26 жовтня 2023 року підлягає до часткового скасування. Представник власника майна довів, що арешт на грошові кошти накладений необґрунтовано та в подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту грошових коштів минула потреба, а мобільні телефони слід передати на відповідальне зберігання їх власникам.

Прокурором не надано до суду жодних доказів, які б свідчили про встановлення за період здійснення досудового розслідування фактів причетності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, що було підставою для накладення арешту на майно. Також, слідчому судді не надано жодних доказів та не наведено обставин, які б свідчили про встановлення під час досудового розслідування обставин можливого отримання вилучених грошових коштів злочинним шляхом, також наразі відсутні підстави вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти можуть містити відомості, які мають значення для даного кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на грошові кошти накладений необґрунтовано та в подальшому застосуванні арешту відсутня потреба.

Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Як зазначено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Подальший арешт вилучених грошових коштів під час обшуку за місцем проживання заявників, щодо яких відсутні будь-які відомості щодо можливої їх причетності до вчинення кримінальних правопорушень, на думку слідчого судді, є нерозумним та неспіврозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження, а тому подальше втручання у права та інтереси власників майна у даному випадку не відповідає інтересам держави та не є виправданим.

Скасування арешту з грошових коштів, за вказаних вище обставин, на теперішній час не створює будь-яких перешкод для подальшого розслідування кримінального провадження № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Слідчим для огляду в судовому засіданні слідчому судді надано процесуальні документи, з яких вбачається, що після тимчасового вилучення майна з зазначеними в клопотанні телефонами, до теперішнього часу не проводились слідчі дії, внаслідок яких можуть бути здобуті відомості, що мають значення для встановлення істини у справі. Вказане свідчить про те, що потреба в застосуванні запобіжного заходу в цій частині на даний час не відпала.

Враховуючи зазначене, представником власника майна наразі не доведено, що арешт в цій частині накладено необґрунтовано, оскільки мобільні телефони могли зберегти на собі сліди злочину, в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала, оскільки з мобільними телефонами ще не проведені усі необхідні слідчі дії, а тому відсутні підстави для скасування арешту повністю.

З врахуванням часу, що пройшов з моменту вилучення мобільних телефонів, які є власністю ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5 , (до клопотання додані відповідні копії документів), дані особи позбавленні тривалий час користуватись своїм майном, чим може бути порушено ст. 41 Конституції України, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. В зв`язку з чим, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 2 тижні зняти інформацію з мобільних телефонів, які були вилучені 06.02.2024 в ході проведення обшуку по кримінальному провадженню за № 0000037 від 26.10.2023, після чого передати їх на відповідальне зберігання власникам вказаного майна, попередивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Крім того, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна в частині скасування арешту на 11 зошитів з калькуляціями підакцизних операцій, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP4070083», оскільки в ході розгляду клопотання адвоката ОСОБА_3 , ним не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, та таким чином в цій частині клопотання не підлягає задоволенню як передчасно заявлене. Арештоване майно одинадцять зошитів з калькуляціями підакцизних операцій має статус речових доказів у цьому кримінальному провадженні і на даний час наявна подальша необхідність його арешту в цілях кримінального провадження.

Відповідно до позиції ККС Верховного суду, викладеної в ухвалі від 23 січня 2024 року у справі № 569/19829/21, провадження № 51-1344км22, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 174, п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України задовольнити частково.

Скасувати повністю арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року в рамках кримінального провадження № № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК Українина майно, власником якого являється фізична особа-підприємець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: -грошові кошти на суму 14 500,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 8 одиниць, 200 грн 31 одиниця, 500 грн 15 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR0050262»; - грошові кошті на суму 21 200,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 19 одиниць, 200 грн 49 одиниць, 500 грн 13 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR0050264»; - грошові кошти на суму 26 600,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 4 одиниці, 200 грн 36 одиниць, 500 грн 30 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR0050259»; - грошові кошти на суму 41 300,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 14 одиниць, 200 грн 92 одиниці, 500 грн 33 одиниці, 1000 грн 5 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1263363»; - грошові кошти на суму 22 000,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 7 одиниць, 200 грн 47 одиниць, 500 грн 25 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «WAR1175666»; - грошові кошти на суму 14 000,00 гривень купюрами номіналом 200 грн 30 одиниць, 500 грн 16 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «INZ1090281»; - грошові кошти на суму 9 350,00 гривень купюрами номіналом: 50 грн 5 одиниць, 100 грн 1 одиниця, 1000 грн 9 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001337»; - грошові кошти на суму 17 600,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 9 одиниць, 200 грн 26 одиниць, 500 грн 15 одиниць, 1000 грн 4 одиниці, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001340»; - грошові кошти на суму 17 000,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 6 одиниць, 200 грн 27 одиниць, 500 грн 22 одиниці, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001339»; - грошові кошти на суму 10 000,00 гривень купюрами номіналом: 100 грн 7 одиниць, 200 грн 34 одиниці, 500 грн 5 одиниць, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP1001336» шляхом скасування заборони на їх відчуження, розпорядження та користування, будь-кому і будь-яким чином.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року в рамках кримінального провадження № № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК Українина майно, власником якого являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: - мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «12 Pro», модель № MGLR3LL/A, серійний № НОМЕР_7 , IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 в білому чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405627», - мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «13 Pro Мах», у сріблястому чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405639» шляхом скасування заборони на їх розпорядження та користування, будь-кому і будь-яким чином.

Скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2024 року в рамках кримінального провадження № № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК Українина майно, власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: -мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «14 Pro», модель № MQ023RX/A, серійний № 62QF4WMXGH, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в чорному чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405626»; - мобільний телефон смартфон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A70», модель № SM-A705FN/DS, серійний № НОМЕР_8 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 в силіконовому напівпрозорому чохлі, поміщений до сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP2405625» шляхом скасування заборони на їх розпорядження та користування, будь-кому і будь-яким чином.

Зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 2 тижні зняти інформацію з мобільних телефонів, які були вилучені 06.02.2024 в ході проведення обшуку по кримінальному провадженню за № 0000035 від 05 березня 2024 року (виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000037 від 26 жовтня 2023 року), після чого передати: мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «12 Pro», модель № MGLR3LL/A, серійний № НОМЕР_7 , мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «13 Pro Мах», у сріблястому чохлі на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , а мобільний телефон смартфон марки «iPhone» моделі «14 Pro», модель № MQ023RX/A, серійний № 62QF4WMXGH, мобільний телефон смартфон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY A70», модель № SM-A705FN/DS, серійний № НОМЕР_8 на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

У задоволенні іншої частини клопотання про зняття арешту з 11 (одинадцять) зошитів з калькуляціями підакцизних операцій, які поміщено до полімерного сейф-пакету «НПУ» з написом «PSP4070083» - відмовити, як передчасно заявлене.

Виконання ухвали покласти на групу слідчих у кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити на адресу Дергачівської окружної прокуратури Харківської області, СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, адвокату ОСОБА_3 та власникам майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1