Справа № 954/349/24
Номер провадження 1-кс/954/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000120 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Суддя Нововоронцовського районного суду Херсонської області ОСОБА_3 подав заяву про самовідвід у кримінальному провадженні №0000120 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України. Заява обґрунтована тим, що батьки головуючого проживають в м. Сімферополі АРК та з 2023 року батько судді ОСОБА_5 захворів на тяжку хворобу та проходив лікування у Сімферопольській районній лікарні; оформив другу групу інвалідності та проходить постійне лікування. Батьки отримують пенсію за законодавством російської федерації, отримують послуги від керівників лікарень, пенсійних відділів, які за законодавством України є колаборантами і підлягають кримінальній відповідальності за ч.5 ст.111-1 КК України. Невстановлені батьками працівники правоохоронних органів російської федерації неодноразово запитували про роботу їх сина судді ОСОБА_3 у районних судах Херсонської області, натякали та безпосередньо пов`язували надання батьку медичної допомоги та надання батькам пенсії із роботою сина судді та розгляду певної категорії справ «щодо колаборантів». Такі факти відбулися 15 і 29 серпня та в листопаді 2023 року, про що суддя ОСОБА_3 написав заяву до ВРП та в правоохоронні органи.

З огляду на викладене, суддя ОСОБА_3 вважає, що до виїзду батьків з окупованої території АРК вбачає, що наявна підстава, яка унеможливлює розгляд ним кримінального провадження та може викликати обґрунтований сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, який перебуває під тиском.

Заявник, прокурор та захисник у судове засідання не з`явилися.

Обвинувачений у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у єдиний можливий спосіб здійснення оголошення на сайті «Судова влада України».

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

КПК України передбачає інститут самовідводу (§ 6 Відводи).

Так, за ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже стаття 75 КПК України надає вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні (ч.1 ст.75 КПК України) та визначає неможливість розгляду при наявності повторної участі судді (ч.2 ст.75 КПК України).

Так, суддя ОСОБА_3 у заяві про самовідвід посилається на обставини, зазначені п.3 ч.1 ст.75 КПК України та п.4 ч.1 ст.75 КПК України.

Щодо п.3 ч.1 ст.75 КПК України суд зазначає, що в заяві про самовідвід зазначено, що можливий інтерес щодо розгляду справ «про колаборацію» проявляли правоохоронні органи окупаційної влади. Однак, в чому він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані саме в результатах (що відмінне від розгляду) провадження, в заяві не вказано. Отже обґрунтування заяви про відвід не підпадає під обставину, визначену п.3 ч.1 ст.75 КПК України.

З огляду на викладене, за мотивуванням заяви суд підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 за п.3 ч.1 ст.75 КПК України не встановив.

Щодо обґрунтованості відводу за заявою про самовідвід за п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суд зазначає наступне.

Наявність інших, неохоплених ст.75 КПК України обставин, означає що:

1)суддя не може винести об`єктивне рішення у справі, або

2)у стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в об`єктивності судді при розгляді кримінального провадження.

Так, у заяві про самовідвід суддя ОСОБА_3 зазначає, що «наявна підстава, яка унеможливлює розгляд кримінального провадження та може викликати обґрунтований сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, який перебуває під тиском». Тобто у письмовій заяві про самовідвід:

- відсутній факт упередженості судді на момент подання заяви про самовідвід, з огляду на вказівку про те, що обґрунтований сумнів може бути (в майбутньому);

- стосується стороннього спостерігача/учасника кримінального провадження, оскільки суддя у заяві не зазначає, що саме він має упередженість при розгляді справи.

Тому заява про самовідвід підлягає розгляду з точки зору сумнівів щодо неупередженності судді, які можуть виникнути у стороннього спостерігача (учасника кримінального провадження) у майбутньому.

Суддя ОСОБА_3 у заяві про самовідвід при обґрунтуванні зазначав, що правоохоронні органи окупаційної влади мали розмову з батьками судді, які проживають в АРК, щодо діяльності сина, а саме розгляд справ «про колаборацію». Тому це є позапроцесуальним тиском на нього, як суддю.

Отже, обґрунтуванням підстави для самовідводу є тиск на суддю.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Незалежність не є прерогативою чи привілеєм, наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, які домагаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів є конституційним принципом організації та функціонування судів, а також професійної діяльності суддів, що забезпечується, крім іншого, забороною будь-якого впливу на суддів, захистом їх професійних інтересів.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що суддя у здійсненні правосуддя є незалежним та на захист цього принципу законодавство встановлює кримінальну відповідальність за втручання у діяльність судових органів (ст. 376 Кримінального кодексу України).

Також, Закон України «Про судоустрій та статус суддів» дає вичерпний перелік необхідних дій судді у разі тиску на нього, зазначаючи, що суддя зобов`язаний звернутися з повідомленням про втручання в його діяльність як судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя та до Генерального прокурора (ч.4 ст.48 Закону).

Разом з тим, жоден нормативний акт, який регулює процесуальний порядок розгляду справ та принципи здійснення судової влади, не визначає тиск на суддю, як підставу вважати, що суддя за таких обставин не матиме ознаки неупередженості, інакше б це нівелювало конституційний принцип організації та функціонування судів, з огляду, що тиск в професії судді може бути його невід`ємною частиною.

Отже наявність тиску не може бути підставою для заявлення самовідводу.

Також заява про самовідвід містить обґрунтування того, що гостро стоїть питання фінансування переїзду батьків головуючого, бо суддя не має значних коштів, не має власного бізнесу, не має нерухомості для продажу чи здачі її в оренду, не має інших доходів, крім заробітної плати; натомість має на утримані двох дітей та дружину. Крім того, зазначено, що офіційні посадові особи нашої Держави неодноразово заявляли про звільнення окупованої території України протягом декількох місяців. У цьому випадку перестане бути актуальним питання переїзду батьків па підконтрольну територію України. Зокрема в заяві зазначено: «…Так, міністр оборони України ОСОБА_6 впевнений, що Крим вдасться деокупувати у 2024-му році. Під час інтерв`ю німецьким ЗМ1 він наголосив, що російська влада, яка окупувала півострів ще у 2014-му, перебуває на темному боці світу. Екс-головнокомандувач Збройних сил України ОСОБА_7 заявив, що Крим буде під контролем Києва, навіть якщо проти цього виступлять союзники нашої країни ще у 2023 році. Очільник ГУР ОСОБА_8 прогнозував, що ЗСУ зможуть просунутися аж до Криму у 2023 році та впевнений про повернення території Криму найближчим часом…»

Указаним обставинам суд не надає оцінку з огляду, що предметом розгляду заяви про самовідвід є встановлення обставин, які підтверджують чи спростовують упередженість та/або об`єктивність судді при розгляді кримінального провадження.

Разом з тим, суд також дійшов висновку, що розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 гарантує забезпечення обвинуваченої ОСОБА_4 права на справедливий судовий розгляд, оскільки у разі розгляду такого кримінального провадження за процедурою «in absentia», суддя ОСОБА_3 позбавлений процесуальної можливості роз`яснення права на відвід головуючого з урахуванням вищевказаних обставин.

Також прийнято до уваги рішення ВРП №949/0/15-24 від 02.04.2024, за яким за вищевказаним фактом вирішено звернутися до Офісу Генерального прокурора щодо надання інформації про розкриття та розслідування кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001532, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.376 КК України за фактами, викладеними у повідомленні судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області ОСОБА_3 .

Тому з урахуванням викладеного, а також беручи до уваги, що суддя ОСОБА_3 вказував про наявність власної упередженості при розгляді вказаної справи, побоювання прийняти рішення або винесення «завідомо неправосудного рішення» та заінтересованості судді і його батьків в результатах розгляду кримінального провадження, з метою захисту права учасників кримінального провадження на справедливий суд, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Нововоронцовського районного суду Херсонської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000120 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України - задовольнити.

Передати кримінальне провадження №0000120 стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України до канцелярії Нововоронцовського районного суду Херсонської області для проведення повторного розподілу справи автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

СуддяОСОБА_1