Провадження № 1-кс/947/7632/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000722 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000722 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчий, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчий (розшукових) дій, накласти арешт на майно, яке 04.06.2024 року було вилучено в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти на загальну суму 23 864 грн., купюрами номіналом: 1000 гривень 21 одиниця; 500 гривень 4 одиниці; 200 гривень 2 одиниці; 100 гривень 2 одиниці; 50 гривень 3 одиниці; 20 гривень 5 одиниць; 10 гривень 1 одиниця; 2 гривні 2 одиниці та дві паперові квитанції з пункту обміну валют.

Прокурор ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомила, будь-які заяви та клопотання від останньої на адресу суду не надходили.

Матеріали клопотання не місять даних про власника вилученого майна, що унеможливило його виклик.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно, прокурор визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Водночас, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Звертаючись до суду з даним клопотанням слідчий за погодженням з прокурором зазначають, що 04.06.2024 року до ЧЧ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій вона просить вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка в період часу з 03.06.2024 року 18 го. 00 хв. по 04.06.2024 року 07 год. 30 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 таємно, шляхом вільного доступу в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку грошових коштів у сумі 700 доларів США та 1500 гривень.

Надалі сторона обвинувачення у клопотанні зазначає, що 04.06.2024 року слідчим ОСОБА_6 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вивалено та вилучено: грошові кошти на загальну суму 23 864 грн., купюрами номіналом: 1000 гривень 21 одиниця; 500 гривень 4 одиниці; 200 гривень 2 одиниці; 100 гривень 2 одиниці; 50 гривень 3 одиниці; 20 гривень 5 одиниць; 10 гривень 1 одиниця; 2 гривні 2 одиниці та дві паперові квитанції з пункту обміну валют.

В порушення вимог кримінального процесуального закону, щодо вмотивованості та обґрунтованості, органом досудового розслідування в клопотанні не було наведено у кого та за яких обставин було вилучено майно.

Не зрозуміло які слідчі дії було здійснено слідчим за адресою розташування самого слідчого органу - ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Також у матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості та/або контакті дані власника(-ків) вилученого майно, що унеможливлює їх повідомлення про час та дату розгляду клопотання про арешт майна.

Слідчий у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане майно, як : його збереження речових доказів. При цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно необхідне органу досудового розслідування для огляду та чому прокурор вважає, що при його огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання, викликати у судове засідання власників тимчасово вилученого майна та прийняти рішення по суті.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника,законного представника,представника юридичної особи,щодо якої здійснюється провадження.

Слідчий суддя вважає, що неявка без поважної причини прокурора, свідчить про фактичне не підтримання заявленого клопотання та не доведення викладених у клопотанні обставин, що в свою чергу має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такого клопотання або його повернення без розгляду його по суті.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що прокурор не з`явився до судового засідання без поважних причин не долучивши жодних відомостей щодо власника(-ків) вилученого майна, та не зазначив, кому воно належить, тим самим не підтримав клопотання про арешт майна у судовому засіданні з належним його обґрунтуванням, з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000722 від 04.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1