Справа № 946/2894/24
Провадження № 1-кс/946/920/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богодухівка, Чорнобаївського району Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого за наймом, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 12.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 12.02.2024, приблизно о 11:24 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті приватного будинку АДРЕСА_1 , у ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно наніс останній численні удари кулаками в область обличчя, та один удар стільцем по голові, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження, а саме: забій головного мозку, субдуральну гематому лівої гемісфери, закритий перелом верхньої шелепи з ліва, параорбітальну гематому з обох сторін, забиті рани волосяної частини голови, забиту рану нижньої губи, забиту рану підборіддя, множинні забої голови, забій лівої кисті, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, тобто тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

На підставі викладеного, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

12.02.2024 о 17:37 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.

13.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час допиту якого підозрюваний визнав вину та виклав обставини вчинених ним кримінального правопорушення.

Слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду 14.02.2024 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який припиняє свою дію 11.04.2024.

Слідчий у клопотанні зазначає, що закінчити розслідування до вказаного строку не надалося за можливе, оскільки необхідно отримати висновок судової-психіатричної експертизи.

05.04.2024 постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 продовжено до 3-х місяців, а саме до 13.05.2024.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, мотивуючи тим, що підозрюваний і в подальшому буде проживати з потерпілою з якою мають спільних дітей, при цьому потерпіла надала заяву, в якій зазначає, що також планує проживати разом з ОСОБА_5 и просить обрати йому нічний домашній арешт.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000224 від 12.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.02.2024 о 17:37 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.

13.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, під час допиту якого підозрюваний визнав вину та виклав обставини вчинених ним кримінального правопорушення.

14.02.2024 року слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який припиняє свою дію 11.04.2024.

Закінчити розслідування до вказаного строку не надалося за можливе, оскільки необхідно отримати висновок судової-психіатричної експертизи, у зв`язку з чим 05.04.2024 постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000224 продовжено до 3-х місяців, а саме до 13.05.2024.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 12.02.2024, за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом затримання особи у порядку ст.. 208 КПК України, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_8 , протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими доказами в їх сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

В судовому засіданні встановлено, що від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява від 10.04.2024 року в якій вона зазначила, що буде продовжувати проживати разом із ОСОБА_5 з яким мають двох сумісних дітей, оскільки вона перебуває на лікуванні знаходження ОСОБА_5 під вартою позбавляє можливості утримувати дітей, отримати навчання в школі та відвідувати дитсадок, для того щоб ОСОБА_5 міг працювати йому необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22-00 год. до 6-00 год.

Згідно довідки про склад сім`ї від 09.04.2024 року, виданої Саф`янівською сільскою радою, за адресою: АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 .

Таким чином, слідчий суддя вважає, що відсутній ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілу

Враховуючи вищезазначені обставини, наявність у підозрюваного постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , відсутність судимості, наявність роботи за наймом, перебування у фактичних шлюбних відносинах, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою відносно ОСОБА_5 , тому у задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно відмовити.

Слідчим, прокурором в судовому засіданні не було доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Разом з тим, приходжу до висновку, що виходячи з наявних доказів, досліджених в ході судового засідання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому виходячи з вказаного, та в зв`язку з недоведеністю достатніх підстав вважати, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку, щодо можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною йому цілодобово залишати місце свого проживання.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Крім того, слід зазначити, що слідчий позбавлений можливості закінчити досудове розслідування у двохмісячний строк, у зв`язку з тим, що на даний час не надійшли висновки призначених у кримінальному провадженні експертиз, а також необхідності виконання вимог ст. 290 КПК України, після виконання всіх необхідних слідчих дій.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181-184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною йому цілодобово залишати місце свого проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не залишати цілодобово місце свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 34 (тридцять чотири) дні і обчислюється з 10 квітня 2024 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 13 травня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти в залі судового засіданні.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення проголошено 12 квітня 2024 року о 14 год. 30 хв. в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1