Справа № 455/188/24
Провадження № 1-кп/455/111/2024
ВИРОК

Іменем України

15 березня 2024 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 17.01.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, одруженого, інваліда ІІ групи, з повною загальною середньою освітою, судимості немає, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 17.01.2024 року, приблизно о 14:00 годині, знаходячись в лісовому масиві с.Велика Лінина Самбірського району Львівської області, а саме в кварталі № 11 виділ № 10 Старосамбірсько-Дністрянського лісництва Старосамбірського дочірнього лісогосподарського підприємства «Галсільліс» Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс», на території якого розташований Національний природний парк «Королівські Бескиди», що відноситься до природно-заповідного фонду, маючи умисел на незаконне перевезення незаконно зрубаного дерева, з використанням коня, перевіз одну колоду деревини породи «Ялиця», загальною кубомасою 0,48 м.куб., яка була заготовленою внаслідок вчинення невстановленою слідством особою незаконної порубки одного сироростучого дерева породи «Ялиця» із діаметром пня 41 см. в" кварталі № 11 виділ № 10 вищевказаного лісництва, незаконна порубка якого заподіяла матеріальну шкоду Старосамбірській міській раді Самбірського району Львівської області на суму 134 332,00 гривні, з лісового масиву на земельну ділянку, що розташована в АДРЕСА_2 .

Вподальшому, 17.01.2024 року, приблизно о 14:50 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи на земельній ділянці, що розташована в АДРЕСА_2 , за допомогою бензопили, розрізав незаконно перевезену ним колоду деревини породи «Ялиця» на дві колоди по 3,2 та 3,5 метрів, та цього ж дня, о 14:57 годині, на вищевказаній земельній ділянці, був виявлений працівниками поліції та охоронної фірми «Аркон».

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні у перевезенні незаконно зрубаних дерев, вчинених на території природно-заповідного фонду, визнав повністю, суду пояснив, що 17.01.2024 року, біля обіду, він поїхав конем в ліс шукати дрова (бо газу в селі нема), де побачив колоду ялиці, яка була зрізана. Він розрізав дану колоду ще на дві частини. В цей час до нього підійшли охоронці з працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що він отримує дохід пенсію та соціальну допомогу.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , поклався на думку суду.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.246 КК України як перевезення незаконно зрубаних дерев, вчинених на території природно-заповідного фонду.

Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вказане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, є інвалідом ІІ групи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст. ст.50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.

А тому, при таких обставинах, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.01.2024 року арешт на майно, відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК україни.

Цивільний позов не заявлено.

Витрат на залучення експерта не має.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали Старосамбірського районного суду Львівської області від 23.01.2024 року на лісопродукцію у вигляді двох колод породи «Ялиця» довжиною 3, 2 м. та 3, 5 м., загальною кубомасою 0, 48 м.куб., на яких відсутні будь-які маркувальні позначення.

Речові докази: лісопродукцію у вигляді двох колод породи «Ялиця» довжиною 3, 2 м. та 3, 5 м., загальною кубомасою 0, 48 м.куб., на яких відсутні будь-які маркувальні позначення, які б свідчили про законність їхнього походження, які знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , - повернути Старосамбірського дочірньому лісогосподарському підприємству «Галсільліс» Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс».

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1