БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/953/24
Провадження № 1-кс/497/368/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт тимчасово вилученого майна

23.04.24 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 року до суду поштовим листом надійшло клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000238 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий стверджує, що 19.04.2024 згідно протоколу тимчасового вилучення майна ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 , добровільно видав працівникам поліції дві муфти чорного кольору для з`єднання оптичного кабелю інтернет мережі.

Вищевказані дві муфти для з`єднання оптичного кабелю інтернет мережі спаковано до двох окремих полімерних пакетів, з пояснювальними написами та підписами понятих та учасників.

Вказані предмети постановою слідчого від 19.04.2024 визнані речовим доказом та було передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Арциз, вул. Соборна, буд. №29, Болградського району, Одеської області.

Оскільки є достатньо підстав вважати, що вилучені дві муфти чорного кольору для з`єднання оптичного кабелю інтернет мережі, можуть містити відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, постановою слідчого від 19.04.2024 визнані речовими доказами.

Накласти арешт на вищевказане вилучене майно необхідно з метою забезпечення досудового розслідування, збереження речового доказу, проведення по ньому необхідних експертних досліджень.

З метою проведення повного, всебічного досудового розслідування, встановлення істини в кримінальному провадженні, слідчий наполягає на здійсненні арешту вищевказаного вилученого майна.

В судове засідання:

-слідчий та прокурор не прибули, кожен окремо подали заяви, якими підтримали клопотання та судовий розгляд просили здійснити у їх відсутність (а.с.43);

-особа у якої вилучено майно ОСОБА_5 не прибув, просив розглянути клопотання у його відсутність, про що надав відповідну заяву (а.с.42).

Розглянувши матеріали поданого клопотання, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

19.04.2024 року до ЧЧ ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби «102» від начальника дільниці АТ «Укртелеком» ОСОБА_6 , про те, що з електроопори, що розташована біля буд. АДРЕСА_2 , було здійснено крадіжку муфти для з`єднання оптичного кабелю інтернет мережі на загальну суму 1000 грн.

Вказаний факт зареєстрований в ЄО ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за №1370 від 19.04.2024, та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 19.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Болградської окружної прокуратури (а.с.8).

Під час допиту у якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив про обставини викрадення ним двох муфт зі стовпа з електричними проводами. Останній не встиг нічого зробити з вищевказаними муфтами, оскільки того ж дня 19.04.2024 приїхали співробітники поліції, яким він добровільно в присутності понятих видав вищевказані муфти.

19.04.2024 згідно протоколу тимчасового вилучення майна ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 добровільно видав працівникам поліції дві муфти чорного кольору для з`єднання оптичного кабелю інтернет мережі.

19.04.2024 вище вказані речі було оглянуто в ході огляду предмету. Так, під час огляду, дві муфти для з`єднання оптичного кабелю інтернет мережі мають відповідні розміри:

-муфта полімерна, чорного кольору, довжиною 35 см, максимальною шириною 17 см, діаметром 11 см, до корпусу приєднана металева конструкція для кріплення на місці, з однієї з торцевих частин старчат чотири кабелі діаметром 5 мм кожен, яку упаковано до полімерного сейф-пакету НПУ INZ4020982 та підписано пояснювальним написом з підписами понятих

-муфта полімерна, чорного кольору, довжиною 40 см, максимальною шириною 22 см, діаметром 17 см., з однієї з торцевих частин старчат два кабелі, один товщиною 5 мм., другий 7 мм, яку упаковано до полімерного сейф-пакету НПУ INZ4020983 та підписано пояснювальним написом з підписами понятих.

Вищевказані дві муфти для з`єднання оптичного кабелю інтернет мережі спаковано до двох окремих полімерних пакетів, з пояснювальними написами та підписами понятих та учасників.

Вказані предмети постановою слідчого від 19.04.2024 визнані речовим доказом та було передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: вул. Соборна, буд. №29, м. Арциз, Болградський район Одеська область.

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту тимчасово вилученого майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

За змістом ст. 170 КПК України […] арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Частиною другою даної норми закону передбачена можливість накладення слідчим суддею арешту на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Також системний аналіз положень ст.ст. 167, 170, 172, 174 КПК України дає підстави вважати, що арешт може бути накладений не тільки на майно у вигляді речей підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану ними шкоду, але й інших осіб, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обмеження права власності на тимчасово вилучені транспортні засоби, є розумною та спів розмірною завданню кримінального провадження, перед усім захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Враховуючи, що накладення арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб необхідне задля забезпечення кримінального провадження, а відтак є цілком розумним та спів розмірним засобом забезпечення кримінального провадження його завданню та не порушує права й законні інтереси власника майна.

Щодо строків звернення:

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу тимчасового вилучення майна від 19.04.2024 року (п`ятниця) слідчим вилучено майно, перелік якого зазначено у клопотанні (а.с.1-2), та у самому протоколі (а.с.22), на яке слідчий просить накласти арешт.

Клопотання про арешт вилученого майна складено в понеділок 22.04.2024 року (а.с.1), тоді ж погоджено з прокурором та засобами поштового зв`язку «Нова пошта» 22.04.2023 року о 16:50 годині номер накладеної: 59 0011 3999 8719 надіслано до суду (а.с.45).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

З огляду на викладене, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Таким чином, існують достатні обставини, які підтверджують, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно, призведе до приховування та/або зникнення речових доказів, наявних в ньому, що позбавить можливості орган досудового розслідування провести усі необхідні слідчі дії та якомога швидше завершити досудове розслідування.

А відтак, необхідно вжити заходи забезпечення кримінального провадження та здійснити арешт вищевказаного вилученого майна, що відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно на підставі протоколу тимчасового вилучення майна від 19.04.2024 року у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000238 від 19.04.2024, шляхом заборони користування та розпоряджання, а саме на:

- муфту полімерну, чорного кольору, довжиною 35 см, максимальною шириною 17 см, діаметром 11 см, до корпусу приєднана металева конструкція для кріплення на місці, з однієї з торцевих частин старчат чотири кабелі діаметром 5 мм кожен;

- муфту полімерну, чорного кольору, довжиною 40 см, максимальною шириною 22 см, діаметром 17 см, з однієї з торцевих частин старчат два кабелі, один товщиною 5 мм., другий 7 мм,

що спаковані до двох окремих полімерних пакетів, з пояснювальними написами та підписами понятих та учасників.

Вилучене майно передати на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області за адресою: вул. Соборна, буд. №29, м. Арциз, Болградський район Одеська область.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого відділення №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1