ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/641/24 Справа № 193/1371/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2023року відмовлено в задоволенні подання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 . Своє рішення суд мотивував тим, що недостатньо підстав для застосування умовно-дострокового звільнення засудженого від призначеного покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити подання колонії про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Суд безпідставно відмовив в задоволенні подання. Вказує, що за час відбування покарання довів своє виправлення зразковою поведінкою. Зазначає, що адміністрація колонії добре його знає, та навела достатньо підстав для його умовно-достровокого звільнення.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироку Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22.12.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 08.04.2020. Спочатку він перебував у ДУ «Дніпровська установа виконання покарання (№4)», де характеризувався посередньо. Заохочень та стягнень не мав. В подальшому з 07.05.2020 був переміщений до ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)», де характеризувався також посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

Далі з 27.09.2020 знову був переміщений до ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

І вже з 13.01.2022 по теперішній час продовжив відбувати покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)».

Засуджений ОСОБА_6 був неодноразово судимий за нетяжкі злочини проти власності, засуджувався до покарання у виді позбавлення волі, покарання відбував реально, проте знову вчиняв нові злочини, а отже є достатні підстави вважати, що відбуте ним покарання не досягло мети, визначеної ст. 50 КК України.

Згідно зі ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а також відомості про особу засудженого та його поведінку протягом строку відбування покарання, наявність заохочень лише за певний період часу, а саме за 2022-2023 р., але відбуває ОСОБА_6 , покарання з 2020 по теперішній час, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевіривши в сукупності наведені дані дійшов правильного висновку про те, що причин для застосування умовно-дострокового звільнення на теперішній час не встановлено, а тому клопотання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» є передчасним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 539 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді