Справа № 638/5795/24
Провадження № 1-в/638/237/24
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 389 КК України і призначено йому за цими законами покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді шести місяців арешту;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді трьох місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді шести місяців арешту.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 12 травня 2017 року, перевівши покарання у виді громадських робіт 40 годин згідно ст.72 КК України у п`ять днів арешту, остаточно призначивши покарання у виді арешту на строк 6 місяців 5 днів.

Вирок набрав законної сили 26 червня 2018 року.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, остаточно призначеного вироком Кролевецького районного суду Сумської обл. від 24.05.2018 року у виді 6 (шести) місяців 5 (п`яти) днів арешту, більш суворим покаранням, та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Вирок набрав законної сили 15 лютого 2019 року.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)».

29 березня 2024 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» Андрій Ольховський вніс на розгляд суду подання, в якому просив суд привести вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року.

В обґрунтування подання зазначив, що 28 березня 2024 року набрав законної сили Закон України щодо приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року, яким на підставі частини 1 пункту 4 внесено зміни у статтю 60 Кримінального кодексу України.

В судове засідання засуджений та представник виправної колонії не з`явилися, надали заяви про розгляд подання за їх відсутністю. Прокурор просив проводити судове засідання без повної фіксації.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для приведення вироку Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023, з наступних підстав.

З матеріалів подання вбачається, що вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено покарання за - за ч.3 ст.185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді шести місяців арешту; - за ч. 2 ст. 389 КК України у виді трьох місяців арешту; відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді шести місяців арешту. Остаточне покарання, призначене ОСОБА_5 на підставі ст. 71 КК України у виді арешту на строк 6 місяців 5 днів.

28 березня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 рок, яким на підставі частини 1 пункту 4 внесено зміни у статтю 60 Кримінального кодексу України, та визначено, що «1. Покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. 2. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років».

Згідно зі ст. 60 КК України, в редакції чинній станом на 28 березня 2024 року, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті і встановлюється на строк від одного до шести місяців. Арешт не застосовується до вагітних жінок та жінок, які мають дітей віком до семи років.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 не є військовослужбовцем, до нього не може бути застосоване покарання у виді арешту за ст. 185 КК України.

Окрім того, зміни також внесено до ч. 2 ст. 389 КК України, санкція якої в чинній редакції, передбачає покарання у виді пробаційного нагляду на строк до трьох років або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, санкція ч. 2 ст. 389 КК України, за якою вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року призначено засудженому покарання у виді арешту, на даний час не передбачає такого покарання як арешт.

За таких обставин, наявні підстави для вирішення питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з ч. 1 та 3 статті 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Щодо призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд враховує, що при призначенні покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року, суд, який ухвалив вирок, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставину, що обтяжує покарання, особу винного, розмір викраденого, думку потерпілого, вважав за можливе призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, більш м`яке ніж зазначено в санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді арешту, оскільки саме даний вид покарання на думку суду є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згаданим Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23 серпня 2023 року доповнено Кримінальний кодекс України ст. 59-1.

Згідно зі ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років.

Покарання у виді пробаційного нагляду є найближчим за тяжкістю до покарання у виді арешту відповідно до положень ст. 51 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

За таких обставин, наявні підстави для заміна призначеного покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ст. 69 КК України, у виді арешту більш м`яким, а саме покаранням у виді пробаційного нагляду строком одного року пробаційного нагляду, що відповідає положенням ст. 59-1, 72 КК України і не погіршує становище засудженого.

Щодо призначеного покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, суд зазначає, що враховуючи, чинну на даний час санкцію ч. 2 ст. 389 КК України, за якими засуджено ОСОБА_5 , суд не вправі застосувати до нього покарання у виді обмеження або позбавлення волі, оскільки така міра покарання є більш суворою за призначене вироком суду покарання, враховуючи положення ст. 51 КК України, а відтак погіршує становище засудженого.

За таких обставин, наявні підстави для заміна призначеного покарання у виді арешту більш м`яким, передбаченим санкцією ч. 2 ст. 389 КК України в чинній редакції, а саме покаранням у виді пробаційного нагляду строком 6 місяців, що відповідає положенням ст. 59-1 та ч. 2 ст. 389 КК України і не погіршує становище засудженого.

Остаточне покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року, призначене на підставі ст. 71 КК України, підлягає коригуванню з урахуванням зазначених вище змін.

Водночас, підстав для приведення покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року, за яким ОСОБА_5 відбуває покарання, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року, немає.

Керуючись ст. 539, 537 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23 серпня 2023 року вироку щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 24 травня 2018 року:

- за ч. 3 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді одного року пробаційного нагляду;

- за ч. 2 ст. 389 КК України у виді шести місяців пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді одного року пробаційного нагляду.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кролевецького районного суду Сумської області від 12 травня 2017 року, перевівши покарання у виді громадських робіт 40 годин, за правилами підп. в) п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, у десять днів пробаційного нагляду, остаточно призначивши покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік десять днів.

Покарання, призначене вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14 січня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1