1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4065/24 1-кс/335/1529/2024
Старший слідчий відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням процесуального керівника звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням вищевказаним клопотанням про арешт майна.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України жорстоке поводження з цивільним населенням, інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
29.03.2024 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.
Встановлено, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС, за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований автомобіль «Volkswagen Passat 1968», 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 438 КК України за вказаний злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років.
Тому, з метою збереження засобів та знарядь вчинення кримінального правопорушення, слідчий просить задовольнити клопотання та постановити ухвалу про арешт майна автомобіля «Volkswagen Passat 1968», 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий клопотання підтримав про що зазначив у поданій на адресу суду заяві.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.
Технічні засоби фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не застосовувались відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.
Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає, що підстави на які посилається слідчий для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, з метою збереження речового доказу є об`єктивними.
При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що майно яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме автомобіль «Volkswagen Passat 1968», 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КК України, а тому накладення арешту на вказане вище майно є правомірним та обґрунтованим.
Беручи до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості зникнення та відчуження майна, в тому числі і грошових коштів, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування у даному кримінальному провадженні та збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, наклавши арешт на майно яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , а саме на автомобіль «Volkswagen Passat 1968», 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на автомобіль «Volkswagen Passat 1968», 2015 року випуску, № кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1