Справа № 521/2981/24
Пр-ня по справі № 1кп/521/1326/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

13 березня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії підготовчого провадження розглянувши угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000008 від 08.04.2021 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, проходить службу в теперішній час мінометником у в/ч НОМЕР_1 Національної Гвардії України, на час події правопорушення проходив військову строкову службу на посаді номера обслуги 1 обслуги міномета 2 мінометного взводу мінометної батареї батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 Національної Гвардії України, у військовому званні «солдат», одружений, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає у військовому містечку в/ч А 3052 Національної Гвардії України під м. Полтавою, раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової строкової служби і проходячи її на посаді номера обслуги 1 обслуги міномета 2 мінометного взводу мінометної батареї батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_2 НГУ, 26 березня 2021 року, приблизно о 08 годині 40 хвилин, діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 9, 11, 49, 50 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи у приміщенні їдальні військової частини НОМЕР_2 НГУ, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , з метою продемонструвати свою уявну перевагу та фізичну силу над солдатом ОСОБА_6 і утвердити свій власний авторитет у військовому колективі, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості та на ґрунті неприязних відносин, які склались між потерпілим і ОСОБА_3 раніше, цього ж дня, наніс солдату ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область нижньої губи, чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді забійної рани та синця нижньої губи, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 406 КК, за кваліфікуючими ознаками: порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

2.2.Враховуючи повне визнання обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні, 26.02.2024 року між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування укладена угода про визнання винуватості. При цьому, потерпілим ОСОБА_6 , на підставі ч. 4 ст. 469 КПК надана згода на укладення зазначеної угоди. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 зобов`язувався: беззастережно визнати свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також сторони угоди, домовились про призначення ОСОБА_3 міри покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 406 КК, у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки та на підставі ст. 58 КК замість позбавлення волі призначити службове обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки, з відрахуванням із суми грошового забезпечення засудженого в дохід держави у розмірі десяти відсотків.

2.3.Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно укладав угоду з прокурором про визнання винуватості. Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору згоду на укладання угоди про визнання винуватості з обвинуваченим. Жодних заперечень не висунуто.

2.4.Захисник ОСОБА_5 підтвердив, що приймав участь у підписанні угоди про визнання винуватості, за участю обвинуваченого та прокурора. Ним були роз`яснені обвинуваченому вимоги закону і право на укладення угоди з прокурором у випадку, якщо потерпілий надасть відповідну згоду. Також ним були роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди судом, які пов`язані з обмеженням права на оскарження вироку суду. Після роз`яснення вимог закону, обвинувачений виявив бажання укласти угоду з прокурором. Покарання узгоджено сторонами спільно. Просив суд угоду затвердити.

2.5.В судовому засіданні, судом також встановлено, що обвинувачений повністю розуміє, що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та він має відповідні права передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК.

2.6.Обвинуваченому ОСОБА_3 також роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК; характер обвинувачення; узгоджений вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

2.7.Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами /підозрюваним та прокурором/ є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

2.8.Вирішуючи питання щодо відповідності угоди вимогам КПК, судом встановлено, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 406 КК відноситься до категорії не тяжких злочинів. Прокурором отримана згода потерпілого на укладання угоди. Обвинувачений під час досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання повністю визнав свою вину у інкримінованому правопорушенні. Сторони підтвердили своє волевиявлення в судовому засіданні і просили угоду затвердити.

2.9.Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) дотримані вимоги ст. ст. 469, 472 КПК щодо підстав /та обставин/ для ініціювання та укладення угоди про визнання винуватості. Зміст угоди повністю відповідає вимогам ст. 472 КПК. Будь яких перешкод для укладення угоди, судом не встановлено.

2.10.Суд не досліджує докази по кримінальному провадженню, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку, передбаченому Главою 35 КПК /кримінальне провадження на підставі угод/.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.Переходячі до визначення виду та розміру покарання, суд застосовує принцип пропорційності та розумної необхідності такого покарання по відношенню до тяжкості скоєного та особи яка вчинила правопорушення. При цьому суд враховує вік ОСОБА_3 , соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

4.2.Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час вчинення кримінального правопорушення знаходився у віці 22 роки, має середню спеціальну освіту. На час вчинення правопорушення та в теперішній час проходить військову службу у Національній Гвардії України. У зв`язку із вчинення правопорушення був переведений до іншої військової частини з АДРЕСА_2 до м. Полтави. Одружений, однак дітей не має і в теперішній час перебуває у стадії розірвання шлюбу. Раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався.

4.3.Є очевидним, що вчинення даного правопорушення стало можливим у зв`язку з відсутністю розуміння солдатом ОСОБА_3 . Дисциплінарного статуту ЗСУ і статуту Внутрішньої служби ЗСУ, а також загального характеру військової служби, яка передбачає, серед іншого, повагу один до одного військовослужбовця та переслідування спільних інтересів солдатами у виконанні як внутрішніх завдань служби так і зовнішніх військових операцій. Без підтримки один одного у військовій службі, неможливо досягнути загальної мети боротьби із ворогом. Відповідно, ОСОБА_3 вчиняючи зазначені дії умисно, порушив важливі суспільні відносини пов`язані з порядком взаємовідносин між військовослужбовцями, які призвели до відповідних наслідків у вигляді спричинення шкоди здоров`ю іншого солдата та підрив авторитету військової служби. Відповідна державна реакція на таке порушення буде мати вираз у вказаному вироку.

4.4.Одночасно, при ухвалені вироку, суд враховує, що вчинення такого порушення мало місце до широкомасштабного вторгнення військ РФ в Україну, що на думку суду повинно впливати на вид та розмір призначеного покарання.

4.5.Аналіз фактичних обставин та відомостей про особистість обвинуваченого, свідчить, що покарання обвинуваченому можливо призначити відповідно до умов угоди у вигляді позбавлення волі, однак з обов`язковим застосуванням ст. 58 КК і призначенням військовослужбовцю строкової служби ОСОБА_3 службові обмеження на строк позбавлення волі, визначений в угоді. Одночасно із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 необхідно провадити відрахування в дохід держави у розмірі десяти відсотків. Саме такепокарання суд вважає, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , що буде в тому числі сприяти попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень.

4.6.Підстав для відмови в угоді та призначення більш суворого покарання, суд не находить.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи вид та розмір покарання не обирати.

5.2.Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

5.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Затвердити угоду від 26.02.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

1.2.Визнати ОСОБА_3 винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

1.3.Відповідно до ст. 58 КК, замість позбавлення волі призначити ОСОБА_3 як військовослужбовцю строкової служби службові обмеження на строк 2 (два) роки.

1.4.Відраховувати із суми грошового забезпечення обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід держави 10 (десять) відсотків.

1.5.Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.6.Будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.7.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.8.Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК угода не може бути укладена.

1.9.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана, через суд який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.10.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

1.11.Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК.

С У Д Д Я: ОСОБА_1