Справа № 297/947/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити певну дію,

ВСТАНОВИВ:

До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити певну дію. Крім того, ОСОБА_3 просив провести розгляд даної скарги за його та адвоката ОСОБА_4 участі дистанційно в режимі відеоконференції в системі easycon.

Скарга мотивована тим, що 08 лютого 2024 року він особисто звернувся із заявою про скоєння кримінального правопорушення, вчиненого відносно нього майстер сержантом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до Берегівського відділу ГУНП в Закарпатській області. Однак, на теперішній час скаржник не отримав ніяких підтверджуючих документів щодо виконання законних вимог, передбачених ст. 214 КПК України. Разом з цим, ОСОБА_3 вказує, що уповноважені особи Берегівського ВП всупереч КПК України зареєстрували його заяву про злочин в Журналі єдиного обліку за №1219 від 08.02.2024 року.

Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. При цьому, про місце, дату і час розгляду скарги був повідомлений належним чином, зокрема направленням sms-повідомлення на номер мобільного телефону, вказаного скаржником у його заяві.

Представник Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 50 КПК України встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:

1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;

2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Разом з цим, до матеріалів скарги не долучено належних та допустимих доказів щодо повноважень адвоката ОСОБА_4 , за участі якого скаржник ОСОБА_3 просить провести судовий розгляд дистанційно в режимі відеоконференції в системі easycon.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:

1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;

2) необхідності забезпечення безпеки осіб;

3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;

4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;

5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно ч. 2 цієї статті суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Частинами 3 і 4 статті 336 КПК України передбачено, що застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст. 336 КПК України, дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Отже, враховуючи відсутність у суду підтвердження щодо належної якості зображення і звуку та інформаційної безпеки власних технічних засобів представника заявника, а також відсутності обґрунтування причин неможливості брати безпосередню участь в розгляді скарги, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про проведення судового засідання за його та представника участю дистанційно в режимі відеоконференції, слід відмовити.

Так, судом встановлено, що згідно скарги ОСОБА_3 , останній особисто звернувся 08 лютого 2024 року до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому, до матеріалів скарги ОСОБА_3 не долучено копії заяви, поданої ним до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про вчинення кримінального правопорушення, на яку посилається останній, а також відсутні докази отримання вказаної заяви органом досудового розслідування.

Отже, враховуючи вищенаведене, зокрема те, що скаржником не доведено вимоги скарги, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 50, 303-307, 309, 336, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язання вчинити певну дію - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1