Справа № 544/509/24
пров. № 1-кс/544/96/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Пирятин

Слідча суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду м. Пирятин клопотання слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000117 від 18.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и л а:

Слідчий СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до суду в рамках кримінального провадження № 0000117 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 17.03.2024, приблизно о 14:40 год., на 156 кілометрі а/д Київ-Харків, в м. Пирятині Лубенського р-ну Полтавської області, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем MAN TGX 18.440, р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KOEGEL SNCC 24, р.н.з. НОМЕР_2 , після здійснення зупинки на стоянці біля торгівельного комплексу, що розташований по АДРЕСА_1 , під час початку руху зі стоянки у напрямку до м. Києва, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася по стоянці. В результаті ДТП пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з місця ДТП була госпіталізована до КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради».

17.03.2024 в ході огляду місця події з місця ДТП було вилучено автомобіль MAN TGX 18.440, р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KOEGEL SNCC 24, р.н.з. НОМЕР_2 , яким було скоєно ДТП, та свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів.

Вилучені транспортні засоби мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки безпосередньо являються знаряддям кримінального правопорушення, містять на собі сліди кримінального правопорушення. Окрім того, мають значення речових доказів вилучені свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів, оскільки містять відомості про дані транспортні засоби та їх власника.

Таким чином, вилучені транспортні засоби та документи, як сам по собі, так і в сукупності, можуть бути використані, як докази факту чи обставин, що

встановлюються під час розслідування та як об`єкти судових експертних досліджень, а тому мають бути збережені без зміни їх стану.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подано у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 клопотання підтримав просив накласти арешт на автомобіль MAN TGX 18.440, р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричеп KOEGEL SNCC 24, р.н.з. НОМЕР_2 , та на свідоцтва про реєстрацію вказаного автомобіля та напівпричепа. Щодо визначення місця зберігання арештованого майна поклався на розсуд суду.

Представник власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту на майно, однак, для його належного зберігання просив визначити місце зберігання автомобіля MAN TGX 18.440 р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричепа KOEGEL SNCC 24 р.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтв про реєстрацію вказаних транспортних засобів ТОВ «ЗТ-ТРАНС» за адресою: м. Полтава, вул. Заводська, 3.

Розглянувши вказане клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідча суддя вважає зазначене клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація процесуальної дії слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, оскільки клопотань від учасників дії не надходило.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Так, з доданих до клопотання документів вбачається, що СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області розслідується кримінальне провадження за № 0000117 від 18.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

17.03.2024 в ході огляду місця події з місця ДТП було вилучено автомобіль MAN TGX 18.440, р.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KOEGEL SNCC 24, р.н.з. НОМЕР_2 , яким було скоєно ДТП, та свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів.

У зв`язку з вищевикладеним слідча суддя вважає, що клопотання в частині накладення арешту на вказані речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення, оскільки є достатні підстави вважати, що дані речі, на які слідчий просить накласти арешт, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також незастосування арешту майна може призвести до їх втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Слідча суддя задовольняє клопотання з метою збереження речових доказів.

Що стосується заявленого в судовому засіданні клопотання представника власника вищевказаного майнапро визначення місця зберігання автомобіля MAN TGX 18.440 р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричепа KOEGEL SNCC 24 р.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтв про реєстрацію вказаних транспортних засобів ТОВ «ЗТ-ТРАНС» за адресою: м. Полтава, вул. Заводська, 3, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Також згідно п. 5 зазначеного Порядку умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. У разі потреби необхідне вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Будь-яких доказів того, що власник вказаного майна може приховати, пошкодити чи знищити його, слідчим суду не надано.

Також, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги те, що слідчий не висловив своїх заперечень щодо зміни місця зберігання майна, на який накладається арешт.

Враховуючи викладене, наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку про можливість передати автомобіль MAN TGX 18.440 р.н.з. НОМЕР_1 , напівпричеп KOEGEL SNCC 24 р.н.з. НОМЕР_2 , та свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів Серії СТТ №986353 та Серії СТТ № НОМЕР_3 , на відповідальне зберігання власнику майна ТОВ «ЗТ-ТРАНС», з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна за адресою: АДРЕСА_2 , до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити власника ТОВ «ЗТ-ТРАНС» про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Керуючись ст. 170-175, 309 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000117 від 18.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 17.03.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: автомобіль марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп KOEGEL SNCC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів належать ТОВ «ЗТ-ТРАНС», юридична адреса: м. Полтава, вул. Заводська, 3, та свідоцтва про реєстрацію вказаних транспортних засобів Серії СТТ №986353 та Серії СТТ № НОМЕР_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування та ремонтування транспортних засобів до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.

Змінити місце зберігання арештованого майна - автомобіля марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіпа KOEGEL SNCC, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів належать ТОВ «ЗТ-ТРАНС», юридична адреса: м. Полтава, вул. Заводська, 3, та свідоцтв про реєстрацію вказаних транспортних засобів Серії СТТ №986353 та Серії СТТ № НОМЕР_3 , визначивши місцем зберігання вказаного майна територія ТОВ «ЗТ-ТРАНС» за адресою: м. Полтава, вул. Заводська, 3, та зобов`язати слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 передати вказане майно на відповідальне зберігання власнику ТОВ «ЗТ-ТРАНС» до скасування арешту майна у встановленому законом порядку.

Попередити власника ТОВ «ЗТ-ТРАНС» про кримінальну відповідальність за ч.1 ст. 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Попередити власника ТОВ «ЗТ-ТРАНС» про необхідність на першу вимогу експерта, слідчого, прокурора, слідчого судді, суду надавати вищевказане майно, на яке накладено арешт, для проведення слідчих дій, в тому числі експертиз.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3

Власник майна за наявності підстав має право заявити клопотання в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошено о 12-00 год 21.03.2024.

Слідча суддя ОСОБА_1