01.07.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/39/24
Справа № 940/366/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000036 від 10.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Тетієва Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи не зняту та не погашену у визначеному законом порядку судимість за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, яким його засуджено до покарання у виді 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі «метадон (фенадол)», включених до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20, 21 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 2 Переліку:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у медичній практиці (ст. 21 Закону).

Так, ОСОБА_4 10.03.2023, у вечірній час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , придбав у невстановленої особи дві таблетки метадону, чим вчинив незаконне придбання наркотичного засобу. У подальшому, незаконно придбаний наркотичний засіб ОСОБА_4 поклав до кишені штанів та почав зберігати при собі для власного вжитку, без мети збуту до моменту вилучення працівниками поліції.

10.03.2023 о 19 годині 01 хвилині за адресою: АДРЕСА_2 , працівниками СРЗПО ВКП Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , в порядку ст. 298-2 КПК України, затримано та під час особистого обшуку у правій кишені його штанів виявлено та вилучено блістер з двома таблетками білого кольору, в яких наявний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадол) масою 0,044 грамів, який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті та надав показання, що дійсно придбав у невідомої йому особи дві таблетки метадону, які зберігав для власного вживання.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор підтримав висунуте ОСОБА_4 державне обвинувачення у суді у повному обсязі, заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та просив суд визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин, оцінка та мотиви суду

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються та розглядає кримінальне провадження у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІV. Кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого та призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При вирішенні питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який не одружений, не працевлаштований, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, посередньо характеризується за місцем свого проживання, раніше судимого вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є визнання ним вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, судом не встановив.

Враховуючи всі обставини кримінального провадження, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України.

Разом з тим, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок після постановлення вироку Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2021 року, але до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2021 року.

Водночас, відповідно до вимог до ч. 1 ст. 72 КК України, перевести менш суворий вид покарання у виді обмеження волі у більш суворий позбавлення волі у співвідношенні 1 день позбавлення волі відповідає 2 дням обмеження волі, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати в умовах ізоляції від суспільства, бо саме таке покарання за видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає принципам призначення покарання та сприятиме досягненню цілей покарання.

При цьому, у ході розгляду кримінального провадження судом не встановлено підстав для застосування ст. 75 КК України. Більш того, звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням суперечило б принципу справедливості покарання і не відповідало його меті - виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

V. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 15.03.2023 року, на дві таблетки у блістері зовні схожі на метадон та одну таблетку у блістері зовні схожу на димедрол, які було вилучено 10.03.2023 року під час особистого обшуку у ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 та п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_4 покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.04.2021 року, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення - одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати в кримінальному провадженні, а саме за проведення експертизи №СЕ-19/111-23/13315-НЗПРАП від 10.04.2023 року в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме дві таблетки у блістері зовні схожі метадон та одну балетку у блістері зовні схожу на димедрол, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП в Київській області - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 15.03.2023 року, на дві таблетки у блістері зовні схожі метадон та одну балетку у блістері зовні схожу на димедрол, які було вилучено 10.03.2023 року під час особистого обшуку у ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_6