Справа № 357/7595/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0000248 від 06.04.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Матюші Білоцерківського району Київської області, з повною середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

05.04.2024 року приблизно о 21 годині, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прибув на узбережжя річки Роставиця в с. Матюші Білоцерківського району Київської області, де на водному об`єкті виставив чотири рибальські сітки, після чого залишив зазначене місце.

В подальшому, 06.04.2024 року в період часу з 06 год. 00 хв. до 06. год. 30 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, діючи умисно, з метою незаконного вилову водних біоресурсів, повернувся до залишених у річці сітках та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері раціонального використання водних живих ресурсів, використовуючи заборонені знаряддя лову сітки, у заборонений час у період нересту, здійснив незаконний вилов водних живих ресурсів, а саме: плотви 90 шт., карасів 44 щт., товстолобів 2 шт., раків 4 шт., лящів 9 шт, коропів 2 шт., йоржів 13шт., окунів 1 шт, судаків 6 шт.

Згідно з висновком експерта за результатами проведеної судової інженерно-екологічної експертизи розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вилучення водних живих ресурсів з природного середовича 06.04.2024 року з акваторії річки Роставиця в районі с. Матюші Білоцерківського району Київської області загальною кількістю 171 екземплярів, чим завдав шкоди державі в особі Фурсівської сільської ради у сумі 278528 грн., що є істотною шкодою.

ОСОБА_3 вчинив незаконне зайняття рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.

В підготовчому судовому засідання сторони надали до суду угоду про визнання винуватості, укладену 06.06.2024 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст.249 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 249 КК України 1 (одного) року пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Також, ОСОБА_3 в повному обсязі визнає заявлений цивільний позов прокурора Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Фурсівської сільської ради на загальну суму 278528 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Вважав за необхідне вирішити долю речових доказів, судових витрат та задовольнити цивільний позов.

Представник потерпілого ОСОБА_5 надав свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості та просив задовольнити цивільний позов.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погодився з встановленими обставинами. Цивільний позов визнає в повному обсязі. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Просив задовольнити заявлений цивільний позов, який він визнає в повному обсязі. Не заперечував проти вирішення долі речових доказів, судових витрат.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Вважав за необхідне вирішити цивільний позов, долю речових доказів, судових витрат.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто кримінальне правопорушення яке, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид та розмір покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття та враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 70 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2024 року, на плотву 90 шт., карасі 44 шт., товстолоби - 2 шт., раки 4 шт., лящі 9 шт., коропи - 2 шт., йоржі 13 шт., окуня 1 шт., судаки 6 шт., 4 риболовні сітки, а саме: L-100m, h-1m, a-0,45mm (1шт.); L-100m, h-1,5m, a-0,50mm (1шт.); L-200m, h-1,5m, a-0,45mm (1шт.); L-50m, h-1m, a-0,20mm (1шт.) - скасувати, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цих заходів.

Відповідно до частини 1 статті 129 КПК України суд, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому залежно від доведеності підстав і розміру позову.

Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, якою встановлюються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачають відшкодування за неї за наявності вини особи, яка заподіяла шкоду.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає доведеними позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі збитків, які встановленні в судовому засіданні. Так, суд вважає доведеними і обґрунтованими цивільний позов прокурора Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Фурсівської сільської ради на загальну суму 278528 гривень, оскільки така сума матеріальної шкоди підтверджується пред`явленим обвинуваченням та встановлена в судовому засідання і не оспорюються обвинуваченим.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання та задоволення цивільного позову.

Процесуальні витрати у справі слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 6058,24 грн.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 06.06.2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.06.2024 року покарання 1 рік пробаційного нагляду.

Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави, витрати за проведення експертиз у сумі 6058 грн. 24 коп.

Цивільний позов прокурора Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах Державного агенства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Фурсівської сільської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фурсівської сільської ради в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 278528 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.04.2024 року, на плотву 90 шт., карасі 44 шт., товстолоби - 2 шт., раки 4 шт., лящі 9 шт., коропи - 2 шт., йоржі 13 шт., окуня 1 шт., судаки 6 шт., 4 риболовні сітки, а саме: L-100m, h-1m, a-0,45mm (1шт.); L-100m, h-1,5m, a-0,50mm (1шт.); L-200m, h-1,5m, a-0,45mm (1шт.); L-50m, h-1m, a-0,20mm (1шт.), - скасувати.

Речові докази: плотву 90 шт., карасі 44 шт., товстолоби - 2 шт., раки 4 шт., лящі 9 шт., коропи - 2 шт., йоржі 13 шт., окуня 1 шт., судаки 6 шт., 4 риболовні сітки, а саме: L-100m, h-1m, a-0,45mm (1шт.); L-100m, h-1,5m, a-0,50mm (1шт.); L-200m, h-1,5m, a-0,45mm (1шт.); L-50m, h-1m, a-0,20mm (1шт.), які передані на зберігання до Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у м. Києві та Київській області - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_8