Провадження 1-кс/127/5547/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 18.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. ст. 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, командир 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , будучи службовою особою, у порушення вищевказаних вимог законодавства та посадової інструкції вчинив умисний корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

Так, старшому лейтенанту ОСОБА_4 стала відома інформація про те, що водій 2 зенітно-ракетного відділення зенітного ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 був учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 09.12.2023 близько 23:10 у с. Бережани Калинівського району.

У подальшому 11.12.2023 близько 09:00 старший лейтенант ОСОБА_4 , перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 під час розмови з солдатом ОСОБА_5 поставив йому вимогу про надання неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США за невжиття заходів реагування та непроведення службового розслідування стосовно ОСОБА_5 за фактом його участі у дорожньо-транспортній пригоді 09.12.2023.

Після чого, на виконання вимоги старшого лейтенанта ОСОБА_4 . 09.02.2024 ОСОБА_6 під час зустрічі із ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 в першій половині дня поблизу автомобіля марки «VOLKSWAGEN» синього кольору передав йому частину грошових коштів у сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

У подальшому, продовжуючи свої протиправні дії, 18.04.2024 близько 12:50 старший лейтенант ОСОБА_4 , будучи командиром 2 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на території автозаправної станції по АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, одержав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 500 (п`ятсот) доларів США гривень за невжиття заходів реагування та непроведення службового розслідування стосовно ОСОБА_5 за фактом його участі у дорожньо-транспортній пригоді 09.12.2023.

18.04.2024 об 13:03 старшого лейтенанта ОСОБА_4 затримано правоохоронними органами у порядку ст. 208 КПК України, а предмет неправомірної вигоди вилучено, чим, кримінально-протиправну діяльність останнього припинено.

18.04.2024 перебуваючи на території автозаправної станції Mango, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в рамках даного провадження, то у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, а саме: з метою врятування майна (речей, предметів, документів, що зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказів фактів чи обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження), в період часу з 13:27 години до 13:49 години 18.04.2024 проведено обшук у автомобілі марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , де, під обшуку виявлено та вилучено в підлокітнику грошові кошти у сумі 500 доларів США наступних серій та номерів: PE78344914A, PB45726334M, PB81731892G, PB45726332M, PB45726333M, які вилучено та поміщено в спецпакет Державне бюро розслідувань S1009737.

У подальшому на торпеді автомобіля у затискувачі для мобільного телефону виявлено мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Max IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 із вставленою сім-картою НОМЕР_5 , які вилучено та поміщено в спецпакет Державне бюро розслідувань S1000153.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збережені цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та може бути використане, як доказ у суді, з врахуванням того, що не забезпечення його схоронності може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на зазначене вище майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

Арешт вилученого майна, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

За таких обставин вказаний мобільний телефону та грошові кошти підлягають арешту, оскільки його незастосування може призвести до зникнення майна та настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Крім того, відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Враховуючи викладене, слідчий просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явилася, завчасно подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0000216 від 18.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, під час проведення обшуку виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час обшуку є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 18.04.2024 під час проведення обшуку у автомобіля марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , а саме:

- грошові кошти у сумі 500 доларів США наступних серій та номерів: PE78344914A, PB45726334M, PB81731892G, PB45726332M, PB45726333M, які вилучено та поміщено в спецпакет Державне бюро розслідувань S1009737; мобільний телефон марки Iphone 12 Pro Max IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 із вставленою сім-картою НОМЕР_5 , який вилучено та поміщено в спецпакет Державне бюро розслідувань S1000153.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя