Справа 288/517/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 лютого 2024 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого СВ - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 21.02.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, ФОП " ОСОБА_5 ", на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000030 від 21.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 ч. 1 ст. 263 КК.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2024 біля 17 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по території КНП «Попільнянська лікарня», яка розташована по вул. Київська, 40 в смт. Полпільня Попільнянської ОТГ Житомирського району Житомирської області де в нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно та цілеспрямовано, з особливою зухвалістю, ОСОБА_5 у вказану дату та час, проходячи по асфальтованій ділянці дороги поблизу приміщення «морг», яке розташоване на території КНП «Попільнянська лікарня» по вул. Київська у смт. Попільня, Попільнянської ОТГ Житомирського району Житомирської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності громадян, що знаходилися біля вказаного закладу, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, привів в дію підривник та поблизу вищевказаного закладу здійснив підрив предмету, схожого на гранату типу Ф-1, яку рукою кинув на земельну ділянку в напрямку приміщення «котельня», де відбувся вибух. Згідно акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 21.02.2024 року встановлено, що при огляді території по АДРЕСА_3 виявлено металеві уламки зовні схожі на фрагменти корпусу гранати Ф-1.

Своїми умисними діями, які виразились у грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України.

За вказаним фактом 21 лютого 2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 за ч. 4 ст. 296 КК України.

Крім того 21 лютого 2024 СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000031 від 21.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК.

21 лютого 2024 року кримінальні провадження за № 0000030 та № 0000031 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно загальний реєстраційний № 0000030.

У ході досудового розслідування 22 лютого 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Києва, громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , одруженому, на утриманні має двох неповнолітніх дочок, раніше не судимому - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

-протоколом огляду місця події від 21.02.2024, в ході якого оглянуто земельну ділянку поблизу приміщення «морг» та «котельня» на території КНП «Попільнянська лікарня», за адресою: вул. Київська, 40 в смт. Попільня, Житомирського району Житомирської області, під час якого зафіксовано сліди вчинення злочину та вилучено речові докази;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , в ході якого останній розповів про те, що 21.02.2024 року близько 17 год. 00 хв. він перебував разом із іншими військовослужбовцями біля приміщення «морг» на території КНП Попільнянська лікарня в смт. Попільня і він побачив чоловіка, який знаходився неподалік від них за деревами і в той час він почув специфічний звук «щелчка» і приблизно через три секунди сильний вибух. Вони підбігли до даного чоловіка і він їм повідомив, що він кинув піротехнічну петарду, яку хотів кинути собі за пазуху;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , в ході якого останній розповів про те, що 21.02.2024 року близько 17 год. 00 хв. він перебував разом із іншими військовослужбовцями біля приміщення «морг» на території КНП Попільнянська лікарня в смт. Попільня і він побачив чоловіка, який знаходився неподалік від них за деревами і в той час він почув специфічний звук «щелчка» і приблизно через три секунди сильний вибух. Вони підбігли до даного чоловіка і він їм повідомив, що він кинув піротехнічну петарду. Після того він викликав працівників поліції;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 21.02.2024 року близько 17 год. 00 хв. він перебував разом із іншими військовослужбовцями біля приміщення «морг» на території КНП Попільнянська лікарня в смт. Попільня та чекали на привезення тіла загиблого військовослужбовця. В той час до них підійшов невідомий чоловік, який відійшов від них за дерева туй і він побачив, як цей чоловік замахнувся рукою і він в цей момент почув звук "щелчка" та відбувся вибух. Від вибуху як він зрозумів полетіли уламки по деревах. Він відразу підбіг до даного чоловіка бо окрім нього більше нікого не було і запитав, що сталося. Чоловік повідомив, що то була петарда;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 21.02.2024 року близько 17 год. 00 хв. він перебував разом із іншими військовослужбовцями біля приміщення «морг» на території КНП Попільнянська лікарня в смт. Попільня та чекали на привезення тіла загиблого військовослужбовця. В той час до них підійшов невідомий чоловік, який з ними привітався та відійшов від них за дерева туй і через 2-3 хвилини вони почули тихенький хлопок і відразу відбувся сильний вибух і по деревах полетіли осколки. Коил вони направилися на місце вибуху, то між ними і місцем вибуху знаходився той чоловік, який до них приходив привітатися. Вони запитали в нього, що сталося на що останній відповів, що хотів покінчити життя самогубством. Він на їхні запитання відповів, що вибухнула піротехнічна пітарда. Окрім них та даного чоловіка в зоні дії вибуху сторонніх нікого не було.

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2024;

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Враховуючи зазначене, існують достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так:

Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вчинений ним злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, а також має слабкі соціальні зв`язки, оскільки притягувався за вчинення домашнього насильства.

Підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він будучи неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху а також за вчинення домашнього насильства продовжує вчиняти протиправні дії, які підпадають під кримінальну відповідальність.

Підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, на даний час відмовився надавати показання в силу ст. 63 Конституції України, а саме присутні інші обставини, що свідчать про спосіб вчинення цинічного та зухвалого злочину в умовах повномасштабної війни, шляхом створення загрози життя та здоров`я іншим громадян застосуванням предмету, який є вибуховим пристроєм та застосувати їхнє використання повторно та завдати шкоди життю та здоров`ю як собі, так і оточуючим, що підтверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 .

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 296 КК України, репутацію підозрюваного, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий СВ просить клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, на утриманні має двох неповнолітніх дочок, раніше не судимий - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні підозрюваного та його захисника, які щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосування більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, доводи прокурора та слідчого СВ, які підтримали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно із частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до частини 2 статті 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною першою статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; - тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; - вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; - міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; - наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; - репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

- майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; - наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; - дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; - наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; - розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За умовами частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно частини четвертої статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, стороною кримінального провадження не надано доказів обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (пункт 3 частини першої статті 194 КПК України), слідчий суддя застосовує більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні та покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

За кримінальні правопорушення передбачені ч. 4 ст. 296 ч. 1 ст. 263 КК України, за якими підозрюється ОСОБА_5 , передбачена максимальна міра покарання позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Пункт 3 частини 2 статті 183 КПК України визначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Таким чином, судом враховано особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, має стійкі соціальні зв`язки.

Також прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 , є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню та відносно ОСОБА_5 , необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ливада проти України" від 26 червня 2014 року Суд вказує, що аргументи "за" і "проти" звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ (рішення у справі "Доронін проти України", "Осипенко проти України", "Харченко проти України").

Відповідно частини першої, другої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до частини 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Керуючись статтями 132, 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 21.02.2024, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, ФОП " ОСОБА_5 ", на утриманні має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання.

Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення.

Датою закінчення дії ухвали є 21 квітня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити начальнику Відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1