В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/2667/24

Провадження № 1-кп/0285/542/24

15 травня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 00000149, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.05.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, тимчасово непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.05.2024 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 .

Згідно обвинувального акту за результатами розслідування кримінального провадження встановлено, що відповідно до статті 65 Конституції України, статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Так, ОСОБА_3 з 2018 року проходив контрактну службу у Збройних силах України та наказом начальника спеціального відділу військової служби правопорядку військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2021 року був звільнений у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, чинність якого припинена 22.11.2021 року, після чого ОСОБА_3 повернувся до постійного місця проживання у АДРЕСА_2 , але в порушення вимог ч. 3 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", після прибуття до постійного місця проживання не став на військовий облік.

Являючись військовозобов`язаним відповідно до ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та після звільнення з військової служби в запас зобов`язаним стати на військовий облік відповідно до абзацу 1 п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", 02.04.2024 року був належним чином попереджений про кримінальну відповідальність та отримав під особистий підпис попередження від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , про необхідність прибуття у термін до 20.04.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_3 , для уточнення військово-облікових даних.

У свою чергу, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, свідомо ухиляючись від виконання військового обов`язку, грубо порушуючи ст. ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", п. п. 2, 5 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, всупереч вимогам ст.65 Конституції України, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, за відсутності поважних причин, не прибув у визначений попередженням термін до 20.04.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , причин неприбуття не повідомив. Таким чином, ОСОБА_3 ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинувачений подав прокурору заяву від 14.05.2024 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджена захисником ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_4 .

Суд, враховуючи вказану заяву, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно ст. ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 337 КК України як умисні дії, які виразились в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 337 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, скарг за місцем проживання не надходило, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції закону, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Арешт на майно не накладався, витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися, і підстав для їх обрання при постановленні вироку в порядку спрощеного провадження - судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 302, 367, 368, 381, 382 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65-67, 337 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч. 1 ст. 337 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1