Справа № 333/1677/24
Провадження № 1-кс/333/708/24
УХВАЛА

23 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000272, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2023 року слідчий СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000272, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, перебуває у цивільному шлюбі, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Своє клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий обґрунтувала таким.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 22.02.2024 року, ОСОБА_5 , за невстановлених під час досудового розслідування обставин, придбав автомат конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74), калібру 5,45х39 мм, 108 патронів, до нарізної вогнепальної стрілецької калібру 5,45?39 мм та чотири одиниці запалів УЗРГМ до ручної гранати, після чого переніс їх до місця мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 та у порушенні вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з особистих мотивів почав зберігати вказані предмети, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 22.02.2024 року.

22.02.2024 року в період часу з 06:45 год. по 09:47 год. під час санкціонованого обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні кімнати кухні працівниками поліції виявлено та вилучено:

- автомат з двома магазинами, що є бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю - автоматом конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74), калібру 5,45х39 мм (заводський серійний номер видалено), виробництва СРСР, 1986 рік. Автомат виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби. ???

- 108 патронів, що є - боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39 мм, виробництва СРСР та України, з яких 90 патронів споряджено кулями зі сталевим осереддям, а 18 патронів - трасуючими кулями. Вказані патрони призначені для стрільби з автоматів конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова зразка 1974 року (РПК-74, РПК-74С, РПК-74М) та іншої зброї відповідного калібру. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

- 4 (чотири) предмети, схожих на УЗРГМ від ручної гранати без будь-яких маркувальних позначень що відповідно до довідки категорії вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22.02.2024 належить до категорії «небезпечний», які останній зберігав за місцем свого мешкання до моменту вилучення.

Таким чином ОСОБА_5 за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини може переховуватись від органу досудового розслідування. Він під час дії на території України воєнного стану, з метою ухилення від досудового слідства, може виїхати за межі території України, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду;

- ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки згідно з відомостями про притягнення до кримінальної відповідальності відносно останнього направлено до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263 КК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи встановлені ризики, характер інкримінованого злочину та відомості про особу підозрюваного, відсутні гарантії виконання підозрюваним умов зазначеного запобіжного заходу у добровільному порядку, без наявності певних обмежень;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час досудового розслідування, слідчому представлені не були. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити. Звернув увагу суду, що ОСОБА_5 , хоча на даний момент не раніше судимою особою, проте на цей час є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, яке з 20.06.2023 року розглядається одним із судів Київської області. Крім того, відносно ОСОБА_5 були закриті кримінальні провадження в 2018 році та 2019 році на підставі ст.49 КК України за п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.255, ч.1 ст.257, ч.2 ст.194-1, ч.5 ст.186 КК України та ч.1 ст.262, ч.1 ст.263 КК України, відповідно.

Підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що фактично, коли до нього додому прийшли працівники поліції з ухвалою слідчого судді, він добровільно видав автомат з магазинами, патронами та запалами. Автомат зберігав для особистого захисту та відсічі ймовірної збройної агресії військових російської федерації. Вважає, що до нього можливо застосувати домашній арешт, так як він має постійне місце мешкання, проживає з цивільною дружиною, має на утриманні неповнолітню доньку, яка на цей час знаходиться з бабусею його матір`ю, яка є інвалідом і теж фактично перебуває у нього на утриманні. До затримання працював неофіційно на будівництві, отримував щомісячно 10 000 15 000 грн.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що прокурор не довів про наявність ризиків, зазначених у клопотанні слідчого. ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, цивільну дружину, на утриманні неповнолітню доньку та матір, яка є особою з інвалідністю. За таких обставин вважає за можливе застосувати тільки нічний домашній арешт з можливістю, щоб ОСОБА_5 продовжував працювати та утримувати дитину та матір.

Вислухавши доводи прокурора та захисника, думку та пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадженні, додані до клопотання слідчого, в їх сукупності, суд дійшов до такого.

У судовому засіданні встановлено, що 22.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (кримінальне провадження № 0000272).

22.02.2024 року постановою начальника СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 призначено групу слідчих, яким доручено здійснювати досудове розслідування кримінального провадження № 0000272, старшим групи призначено ОСОБА_3 . До складу слідчої групи входять слідчі СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно постанови керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_10 процесуальними прокурорами у вказаному кримінальному провадженню є прокурори Шевченківської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12

22.02.2024 року об 11 год. 10 хв. ОСОБА_5 був фактично затриманий у порядку ст.208 КПК України.

22.02.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 . Копію вказаного клопотання та доданих до нього матеріалів захисник та підозрюваний ОСОБА_5 отримали 22.22.2023 року о 22 год. 00 хв., тому встановлений законодавством час для ознайомлення з вказаними матеріалами, був дотриманий, враховуючи початок судового засідання. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Вважаю, що прокурором у судовому засіданні доведено, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. На думку слідчого судді, зазначене підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу обшуку від 22.02.2024 року, згідно яких 22.02.2024 року у період з 06 год. 45 хв. по 09 год. 47 хв. слідчий СВ ВП №4 ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 в під час розслідування кримінального провадження №0001352 на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2024 року у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 виявила та вилучила: предмет схожий на автомат з двома магазинами; ???108 предметів схожих на патрони; 4 (чотири) предмети, схожих на УЗРГМ від ручної гранати; артилерійських порох;

- висновком експерта №СЕ-19/108-24/3563-БЛ від 22.02.2024 року, згідно якого надані на дослідження предмети є:

1) автоматом з двома магазинами, що є бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю - автоматом конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74), калібру 5,45х39 мм (заводський серійний номер видалено), виробництва СРСР, 1986 рік. Автомат виготовлений промисловим способом та придатний до стрільби. ???

2) 108 патронами, що є - боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими проміжними патронами калібру 5,45?39 мм, виробництва СРСР та України, з яких 90 патронів споряджено кулями зі сталевим осереддям, а 18 патронів - трасуючими кулями. Вказані патрони призначені для стрільби з автоматів конструкції ОСОБА_13 зразка 1974 року (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції ОСОБА_13 зразка 1974 року (РПК-74, РПК-74С, РПК-74М) та іншої зброї відповідного калібру. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби;

- показаннями свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які пояснили, що 22.02.2024 року вони приймали участь як поняті під час обшуку у квартирі АДРЕСА_3 . В ході проведення вказаної слідчої дії було виявлено та вилучено: автомат з двома спорядженими магазинами, патрони, детонатори до граната, мобільний телефон (безпосередньо у ОСОБА_5 ). Зауважень до проведення обшуку у них не надійшло;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що він мешкає у свого знайомого за адресою: АДРЕСА_4 . В цьому ж будинку, але в іншому під`їзді в квартирі АДРЕСА_5 , мешкає чоловік на ім`я ОСОБА_17 , з ним він познайомилися, так як мешкали на одній вулиці і він теж винаймає в цьому будинку квартиру. Так як він раніше вживав наркотичні засоби, вони іноді заводили з ОСОБА_18 бесіди і на ці теми, в ході спілкування він зрозумів, що він можливо теж сам вживає наркотичні засоби. На тій адресі де він мешкав він помітив, що туди ходять та приїжджають невідомі, на вигляд підозрілі особи. Також одного дня вранці він помітив, що ОСОБА_19 приїхав на своєму авто до будинку та з салону дістав предмет замотаний в темну тканину схожий на зброю можливо якась рушниця. Після ОСОБА_19 поніс її до під?їзду де мешкає, він його не помітив бо він був на відстані за будинком гуляв з собакою товариша. ОСОБА_19 розповідав також, що він волонтер та дуже багато спілкується з військовими серед них у нього багато друзів. Систематично ОСОБА_18 він бачив на авто «SKODA ROOMSTER», білого кольору, д.н. НОМЕР_1 , яку він часто паркує у дворі будинку. Коло спілкування вищевказаного чоловіка йому не відомо, але часто бачив, що до нього приїжджав його знайомий на ім?я ОСОБА_20 можливо військовий на автомобілі «KIA SORENTO» на європейському номеру реєстрації, особисто він з ним не знайомий, але чув як ОСОБА_19 до нього звертався на ім?я ОСОБА_20 ;

- даними протоколу огляду предмета від 04.01.2024 року, згідно яких ОСОБА_21 30.12.2023 року на автомобілі ««Kia», моделі «Sorento» у кузові сірого кольору, реєстраційний іноземний номер НОМЕР_2 приїжджав до ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 . В той день ОСОБА_5 передав ОСОБА_21 згорток зеленого кольору, в якому знаходився предмет, схожий на автомат. ОСОБА_5 до під`їзду будинку АДРЕСА_4 під`їжджав на автомобілі «Skoda Roomster» у кузові білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Прокурор в обґрунтування клопотання слідчого під час судового засідання, на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу.

Тобто, на даному етапі кримінального провадження підозра відносно ОСОБА_5 є цілком обґрунтована. Доводи захисника та підозрюваного, заявлені на захист прав та інтересів останнього обов`язково будуть перевірятися в ході досудового розслідування даного кримінального провадження та судового розгляду у встановленому законом порядку.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років позбавлення волі).

Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при застосуванні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Тому слідчий суддя вважає, що тяжкість злочину, в якому підозрюють ОСОБА_5 не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але така підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_5 раніше не судимий, проте на цей час є обвинуваченим у кримінальному провадженні за ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, яке з 20.06.2023 року розглядається одним із судів Київської області; перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні має неповнолітню доньку та матір особу з інвалідністю, має постійне місце мешкання та реєстрації, працював, але неофіційно.

Вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_5 та щодо наявності у нього соціальних зв`язків, постійного місця проживання, однак ці обставини не спростовують висновки суду про можливе вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, а наявність у останнього сім`ї та утриманців, на думку суду, не є тим дієвим запобіжником, який би мав утримати його від продовження кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Крім того, враховую, що розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідворотність покарання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Отже, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органу досудового розслідування та суду, можливість вчинення нових кримінальних правопорушень. Вказані ризики, на думку слідчого судді є досить вагомим у даному випадку, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього вказаний запобіжний захід.

Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З урахуванням майнового стану підозрюваного ( ОСОБА_5 повідомив, що отримував заробітну платну 10 000 15 000 грн. щомісячно) в даному випадку визначається можливість застосувати розмір застави, передбачений ч.2 ст.182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням вимог ст.7 ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік», ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у сумі 242 240 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України у разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Керуючись, ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 206 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000272, відомості про яке внесені до ЄРДР 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 19.04.2024 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 11 год. 10 хв. 22.02.2024 року.

ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

3) прибувати до слідчого, прокурора, судді, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаною посадовою особою.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику підозрюваного, а також надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Повний текст ухвали складено 26.02.2024 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1