ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/1264/23 (1-кс/953/2908/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/579/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Харкові в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року постановлену за результатами розгляду клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України, про арешт майна,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено частково задовольнити клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 16.02.2024 за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , та належне останньому, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на: грошові кошти номіналом 200 гривень - 13 шт.; по 500 гривень - 9 купюр; по 1000 гривень - 1 шт.; 100 гривень - 1 шт.; 20 гривень - 1 шт.; 50 Євро, загальною сумою 8220 гривень та 50 Євро; тримач Sim-карти НОМЕР_1 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_2 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_3 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_4 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ); тримач Sim-карти № НОМЕР_7 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_8 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_9 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_10 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_11 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_12 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_13 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_14 ; тримач Sim з Sim № НОМЕР_15 ; тримач Sim з Sim-картою № НОМЕР_16 ; тримач Sim-карти № НОМЕР_17 ; тримач з Sim-картою № НОМЕР_18 ; тримач з Sim-картою № НОМЕР_19 ; тримач Sim-карти з Sim-картою № НОМЕР_20 ; тримач з Sim-карти № НОМЕР_21 ; тримач з Sim-карти № НОМЕР_22 ; тримач з Sim-карти № НОМЕР_23 ; тримач з Sim-карти № НОМЕР_24 ; тримач з Sim-карти № НОМЕР_23 , тримач з Sim-карти № НОМЕР_25 , тримач з Si Sim-карти m № НОМЕР_26 ; Sim-карта № НОМЕР_9 ; Sim-карта № НОМЕР_13 ; Sim-карта № НОМЕР_7 ; фіскальний чек ПАТ "ПриватБанк" на суму 103120 гривень від 20.03.2023 ; фіскальний чек "Raiffeisen Bank" на суму 3000 гривень від 01.02.2024 ; копія фіскального чеку від 04.12.2023 із зазначенням банківської карти НОМЕР_27 ; флеш-накопичувач "Kingstone" micro SD 16GB чорного кольору з інформацією, яка містить скрипти, логи, шаблон фішингового посилання, скрін-шоти форуму соц. інженерії про фішингові посилання (об`єкти: розмір на диску 22,9 МВ, ХЕШ сума МD5 : 1521FBCE9F6FFC8BA5A3B6FA455FB2BC); флеш-накопичувач в металевому корпусі з написом UL 1904; мобільний телефон Sigma imei НОМЕР_28 ; НОМЕР_29 ; мобільний телефон Tecno imei НОМЕР_30 ; НОМЕР_31 з Sim № НОМЕР_32 ; Sim НОМЕР_8 ; мобільний телефон IPhone 7 Plus IC 579C- НОМЕР_33 , без Sim, чорного кольору; мобільний телефон IPhone 15 Pro MAX imei НОМЕР_34 ; imei2 НОМЕР_35 з Sim НОМЕР_36 . ( ОСОБА_9 ); мобільний телефон IPhone 15 Pro MAX imei НОМЕР_37 ; НОМЕР_38 з Sim НОМЕР_39 ; НОМЕР_40 ( ОСОБА_10 ); ноутбук Acer nitro 5 S/N № НОМЕР_41 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

(НИЖЧЕ виділена та частина ухвали в якій вона оскаржується )

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 16.02.2024 за місцем реєстрації ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , та належне останньому, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на: 1705 Євро, 3100 доларів США, 14000 гривень, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 16.02.2024 за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , та належне останньому, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на: стартовий пакет № НОМЕР_42 ; мобільний телефон IPhone 15 Pro MAX imei 1: НОМЕР_43 , imei 2: НОМЕР_44 з сім картою № НОМЕР_45 ; грошові кошти в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень, купюрами номіналом по 1000 (тисячі) гривень;

грошові кошти в сумі 1000 (тисяч) доларів США купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США; жорсткий диск (накопичувач) ТМ "WD" 1 TB , S/N : WCC6Y3RCCY2K; жорсткий диск (накопичувач) ТМ "Apacer" PanTHER; ноутбук ТМ "Mac Book Pro" S/N : FVFFXJ2OQ050; системний блок комп`ютера "MSI" в корпусі чорного кольору, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 16.02.2024 за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_4 , та належне останньому, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на: мобільний телефон IPhone XS в чохлі білого кольору ІМЕІ якого не встановлений через наявність логічного захисту; мобільний телефон IPhone 11 в чохлі чорного кольору ІМЕІ якого не встановлений через наявність логічного захисту; системний блок; флеш-накопичувач «Kingstone»16Gb; смарт-годинник Apple Series 1; блокнот з чорновими нотатками; чек з обміну валют від 23.11.2023, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 16.02.2024 у автомобілі, яким користується ОСОБА_12 : Mazda CX 7, д.н.з. НОМЕР_46 , VIN НОМЕР_47 , та належне останньому, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на: стартовий пакет оператора «Київстар» з номером.: НОМЕР_48 без сім-карти, - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 16.02.2024 за місцем мешкання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на: мобільний телефон Iphone 11 з номером НОМЕР_49 , IMEI : НОМЕР_50 , НОМЕР_51 ; мобільний телефон Iphone S з номером НОМЕР_52 , IMEI : НОМЕР_53 (вказані речі належать ОСОБА_14 ); мобільний телефон Redmi з номером НОМЕР_54 , IMEI : НОМЕР_55 , НОМЕР_56 ( вказаний телефон належить ОСОБА_13 ); мобільний телефон ТН «Redmi» в корпусі синього кольору ІМЕІ якого не встановлений через наявність логічного захисту; мобільний телефон ТН «Assistant» в корпусі синього, в вимкненому стані (вказаний телефон належить ОСОБА_13 ), - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході обшуку проведеного 16.02.2024 у автомобілі, яким користується ОСОБА_13 : AUDI A4, д.н.з. НОМЕР_57 , VIN НОМЕР_58 , та належне останньому, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження ним, а саме на: мобільний телефон ІМЕІ НОМЕР_59 з сім-картою оператора «Київстар» з № НОМЕР_60 та оператора «Водафон-Україна» з № НОМЕР_61 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання арештованого майна: камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків вул. Весніна 14.

Визначити місцем зберігання вилучених грошових коштів - відповідну банківську установу, з якою укладено відповідну угоду.

Зобов`язати слідчого за участю спеціаліста у строк 1 місяць зняти інформацію з мобільних телефонів, флеш-накопичувачів, ноутбуків, жорстких дисків, системних блоків, смарт-годиннику, які були вилучені 16.02.2024 в ході проведення обшуків по кримінальному провадженню за № 0000045 від 23.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України, після чого передати їх на відповідальне зберігання власникам вказаного майна, попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на наступне майно: банківська картка № НОМЕР_62 ; банківська карта "ПриватБанк" № НОМЕР_63 ; банківська карта "ПриватБанк" № НОМЕР_64 ; банківська карта банку емітенту «Приват банк» з № НОМЕР_65 ; банківська карта банку-емітенту «Універсал банк» з № НОМЕР_66 ; банківська картка НОМЕР_67 ; банківська картка НОМЕР_68 ; банківська картка НОМЕР_69 ; банківська картка НОМЕР_70 - та повернути їх власникам, дозволивши слідчому зробити з них копії.

Як встановив слідчий суддя під час досудового розслідування в ході виконання доручення в порядку ст. 40 КПК України співробітниками УПК в Харківській області ДКП НПУ встановлено, що 20.01.2022 невстановлені особи, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, а саме мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_71 та допоміжні веб-ресурси та спеціальне програмне забезпечення, здійснили несанкціонований доступ до аккаунту соціальної мережі Instagram, який належить ОСОБА_15 , а саме «ІНФОРМАЦІЯ_10», внаслідок чого остання тимчасово втратила доступ до свого аккаунту та можливість використовувати інформацію та дані, які там містилися. Пізніше, цього ж дня, невстановлені особи, використовуючи у злочинних цілях аккаунт соціальної мережі Instagram, який належить ОСОБА_15 , а саме «ІНФОРМАЦІЯ_10» надіслали у приватні повідомлення підписнику ОСОБА_15 - ОСОБА_16 , який володіє аккаунтом соціальної мережі Instagram « ІНФОРМАЦІЯ_1 » заздалегідь розроблене з метою несанкціонованого доступу до аккаунтів соціальних мереж фішингове посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому йшлося про голосування за найкращу автомобільну марку, а саме «BMW против Mercedes-Benz. На нашем сайте вы сможете принять участие и вас увидят сотни людей! Для этого достаточно лишь войти на сайт» та текст наступного змісту «За Мерседес либо БМВ ВЫБЕРИ КАК считаешь нужным. Мне главное актив на сайте) спасибо жду». Після цього, ОСОБА_16 , будучи не обізнаним про шахрайські наміри невстановленої особи, яка надіслала повідомлення з вищезазначеним змістом, вважаючи, що це повідомлення надіслала його «знайома» ОСОБА_17 , перейшов за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок чого втратив доступ до власного аккаунту соціальній мережі Instagram « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

20.01.2022 о 16:01 невстановлені особи, використовуючи у злочинних цілях аккаунт соціальної мережі Instagram ОСОБА_16 - « ІНФОРМАЦІЯ_1 », надіслали у приватні повідомлення аккаунту соціальної мережі Instagram « ІНФОРМАЦІЯ_3 » потерпілого ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_4 , текст із проханням позики грошей нібито для термінового вирішення важливого «питання», на що, ОСОБА_18 , вважаючи, що про позику грошових коштів просить його знайомий ОСОБА_16 , погодився на перерахував власні грошові кошти у сумі 14200 гривень на банківську картку НОМЕР_72 , яку було вказано у листуванні від імені ОСОБА_16 та яку використовували причетні до вчинення кримінального правопорушення особи. Пізніше, ОСОБА_16 відновив доступ до свого аккаунту соціальної мережі та перечитавши особисті повідомлення, виявив, що невстановлені особи, які отримали несанкціонований доступ до його аккаунту займались шахрайством, після чого сповістив всіх знайомих про це, пояснивши, що він не просив ніяких грошей.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження 0000045 від 23.02.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України встановлено, що 04.10.2023 невстановлені особи в період дії воєнного стану здійснили несанкціонований доступ до аккаунту «ІНФОРМАЦІЯ_11» соціальної мережі «Instagram», шляхом підбору та зміни паролю, який належить ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка втратила доступ до власного аккаунту (блокування інформації), після чого від її імені розповсюдили неправдиву інформацію серед підписників з проханням позики грошей на банківську картку НОМЕР_73 .

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, до скоєння зазначеного кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який організував злочинну групу, що складається з декількох осіб та разом систематично скоюють кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 190, 361 КК України. Для цих цілей ОСОБА_9 залучив до складу групи невстановлену особу, яка виконує функції «кодера», а саме створює та надає ОСОБА_9 посилання на «фішинговий» сайт за допомогою якого здійснюється викрадання «логінів» та «паролів» у користувачів соціальної мережі «Instagram». Після отримання від «кодера» зазначеного посилання ОСОБА_9 передає його іншим членам групи, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після цього усі перелічені особи починають поширювати «фішингове» посилання серед користувачів соціальної мережі «Instagram» з ціллю викрадення їх облікових записів та послідуючого заволодіння шляхом обману грошовими коштами громадян, використовуючи їх зламані аккаунти та виведенням коштів на криптовалютні біржі, та в подальшому використовуючи банківські карти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (співмешканка ОСОБА_9 ) і ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (співмешканка ОСОБА_12 ) обготівковують грошові кошти, отримані злочинним шляхом.

16.02.2024 за місцями мешкання ймовірно причетних осіб, на підставі ухвал Київського районного суду м. Харкова, було проведено обшуки, в ході яких виявлені та вилучені речі та документи, що мають доказове значення для кримінального провадження, які перелічені в прохальній частині клопотання прокурора.

За матеріалами кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 використовували мобільні термінали, сім-картки, банківські картки, ноутбуки у своїй злочинній діяльності, в тому числі для виводу грошових коштів від злочинної діяльності. Пристрої зберегли у собі інформацію щодо злому акаунтів третіх осіб, яка має значення для кримінального провадження та яка може бути зафіксована проведенням комп`ютерно-технічних експертних досліджень.

Вилучення вказаного майна здійснювалось 16.02.2024 року на підставі ухвал Київського районного суду м. Харкова про дозвіл на проведення обшуку.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених під час обшуків грошових коштів ознакам речових доказів, оскільки вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом, а тому походження вказаних грошових коштів, стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Крім того, зазначив, що вилучені, під час обшуків грошові кошти підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Констатував, що вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Також, слідчим суддею зазначено, що вказані грошові кошти вилучені під час проведення обшуків відповідають критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

За наявністю таких відомостей, питання належності грошових коштів, саме вилучених сум коштів, під час обшуків, належить з`ясовувати в межах досудового розслідування.

Роз`яснив в ухвалі зацікавленим особам, що накладення арешту на грошові кошти не позбавляє можливості зацікавлених осіб під час досудового розслідування надати всі необхідні відомості щодо походження грошових коштів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на майно, що було вилучене в ОСОБА_11 та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна та повернути тимчасово вилучене майно особі, якій останнє належить - ОСОБА_8 .

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що як вбачається, із ухвал Київського районного суду м. Харкова, якими надано дозвіл на проведення обшуку та вилучення певного майна, в точу числі у ОСОБА_11 , в них (ухвалах) зазначається формулювання «відшукання та вилучення знарядь вчинення кримінального правопорушення, а саме: грошових коштів, здобутих злочинним шляхом».

Таким чином, ухвалами слідчого судді не ідентифіковано, не вказано серійні номери та інші ідентифікуючі ознака грошових коштів, які необхідно вилучити.

Грошові кошти є специфічним майном, яке вилучається, однак необхідно зауважити, що існує стала судова практика, яка визначає, що у разі надання дозволу на вилучення коштів, здобутих злочинним шляхом, ці грошові кошти повинні бути ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюри саме в ухвалі слідчого судді, оскільки тільки так можливо встановити належність коштів до певного злочину.

Такий принцип індивідуалізації судового рішення закріплений п. 6 ч. 2 ст. 235 КІЇК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Такими чином, у зв`язку із порушенням принципу індивідуалізації грошових коштів. які підлягали вилученню на підставі ухвали слідчого судді, вилучені у ОСОБА_11 грошові кошти являються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Сторона захисту звертає увагу суду на той факт, що вилучення майна у ОСОБА_11 відбувалося 16.02.2024 року під час здійснення обшуку, в той час, коли сторона обвинувачення із відповідним клопотанням про арешт майна звернулася 22 квітня 2024 року, що виходить за рамки 48 годин, що визначенні чинним КПК України.

Також вказує, що стосовно осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими, або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна».

Для накладання арешту на тимчасово вилучене майно обов`язково повинна бути наявна обґрунтована підозра, що передбачено ч. З ст. 132 КПК України.

Натомість, сторона захисту зауважує, що ОСОБА_11 в порядку визначеному чинним КПК України не було повідомлено про підозру, а від так накладення арешту на майно, що було вилучено у останнього буде суперечити вимогам законодавства.

Крім того, зауважуємо, що сторона обвинувачення жодним чином не довела того факту, що вилучені грошові кошти належать саме ОСОБА_11 та що останні мають будь - яке пряме відношення до кримінального правопорушення.

Також вказує, що житло у якому відбувалися обшуку належать батьку ОСОБА_11 - ОСОБА_21 та матері - ОСОБА_8 , а від так вилучені грошові кошти належать останнім.

Сторона захисту зауважує той факт, що батьки ОСОБА_11 являються фізичними особами - підприємцями, які здійснюють свою підприємницьку діяльність та отримують певний прибуток. Сестра ОСОБА_11 - ОСОБА_22 була працевлаштована за кордоном за отримувала заробітну плату, які в подальшому передала для своїх батьків.

Вилучені під час обшуку грошові кошти за адресою: АДРЕСА_2 , належать:

1705 євро належать ОСОБА_22 , які остання передала на зберігання для ОСОБА_8 .

З 100 доларів США належать ОСОБА_8 , що були отримані від підприємницької діяльності останньої;

14 000 гривень належать ОСОБА_8 , що були отримані на похоронах матері ОСОБА_8 та призначалися для встановлення надгробного пам`ятника.

Вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , грошові кошти, а саме:

-20000 (двадцять тисяч) гривень, купюрами номіналом по 1000 (тисячі) гривень;

1000 (тисяч) доларів США купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США,

належать ОСОБА_8 , які остання передала для ОСОБА_11 для наступних цілей: оплати за навчання останнього, погашення кредиту ОСОБА_8 та купівля подарунку на день народження для ОСОБА_21 .

Таким чином, автор апеляційної скарги вважає, що наведені вище аргументи свідчать про незаконність ухвали слідчого судді та про необхідність задоволення поданої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не пділгає задоволенню, виходчи з наступного

Щодо пропуску строку на звернення із клопотанням про арешт майна на що звертає увагу автор апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження прокурором було підготовлено клопотання про арешт майна, яке 16.02.2024 направлено поштою на адресу Київського р/с м. Харкова для подальшого розгляду, та надійшло на адресу суду 19.02.2024 о 16:29 год., однак ухвалою слідчого судді від 19.02.2024 клопотання було повернуто прокурору, та встановлено строк в 72 год. для усунення недоліків, яка була отримана прокурором 25.03.2024 о 09 год. 30 хв.

Після усунення недоліків прокурором повторно 26.03.2024 подано клопотання про арешт майна, однак ухвалою слідчого судді від 26.03.2024 клопотання було повернуто прокурору, та встановлено строк в 72 год. для усунення недоліків, яка була отримана прокурором 19.04.2024 о 14.00 год. Після усунення недоліків прокурором втретє 22.04.2024 о 10:04 год. подано клопотання про арешт майна,

Таким чином, колегія суддів констатує що строк звернення із клопотанням про арешт майна прокурором не пропущено рівно як і передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків цього клопотання.

Крім того, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст. 132, 167, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом першим та третім частини другої статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, твердження автора апеляційної скарги про відсутність повідомленої підозри у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_11 , то, як зазначалось вище, арешт, накладений з підстав, передбачених п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині також не заслуговують на увагу.

Що стосується тверджень в апеляційній скарзі стосовно того, що в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку не зазначено конкретні ідентифікуючі ознаки грошових коштів - не вказано їхсерійні номери які необхідно вилучити які підлягають відшуканню, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки відповідно до ст.. 234 КПК Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, постановлюючи оскаржувану ухвалу слідчий суддя роз`яснив, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

У подальшому, за наявністю певних процесуальних підстав та фактичних обставин, що можуть бути встановлені під час досудового розслідування, власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту згідно положень ст. 174 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням наведених вище обставин, дійшов обґрунтованого висновку та правильно зазначив в оскаржуваній ухвалі про наявність правових підстав для задоволення внесеного на розгляд клопотання прокурора про арешт майна та арешту цього майна.

При цьому, на думку колегії суддів, надані матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб та у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Зазначені в апеляційній скарзі обґрунтування про невідповідність арештованого майна критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України є недоведеними, тому що вказане майно в повній мірі відповідає ознакам речового доказу, а відтак підлягає арешту з метою його збереження, оскільки його незастосування може призвести до втрати речових доказів.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року постановлену за результатами розгляду клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.02.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України, про арешт майна - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: