печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва - ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0001091 від 10.06.2024 - старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0001091 від 10.06.2024 - старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001091 від 10.06.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, 10.06.2024 виділені з кримінального провадження № 0000037 від 27.02.2022 в окреме провадження № 0001091.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує наступне.

В ході досудового розслідування установлено, що громадяни РФ, військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації - АДРЕСА_1 ) капітан ОСОБА_7 , обіймаючи посаду командира 2-ї самохідної-артилерійської батареї, прапорщик ОСОБА_6 , обіймаючи посаду старшини 2-ї САБ, єфрейтор ОСОБА_8 , обіймаючи посаду старшого стрільця-сапера 6-ї десантно-штурмової роти, діючи у складі 2-ї БТГр цього полку, починаючи з 24.02.2022, прийняли безпосередню участь у актах збройної агресії, зокрема в період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 на території міста Буча Київської області, а тому відповідно до ст. 43 ДП І мали статус комбатанта і були зобов`язані дотримуватися норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів.

ОСОБА_7 , будучи командиром 2-ї САБ ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснював керівництво підпорядкованим особовим складом та іншими приданими до неї силами ІНФОРМАЦІЯ_3 до яких входив ОСОБА_8 , та які щонайменше з 16 березня 2022 року дислокувались в районі житлового комплексу «Континент» - житлового комплексу «Міленіум» - по вулиці Тарасівській в м. Буча та виконували завдання із ведення артилерійського вогню із самохідних артилерійських установок 2С9 «Нона-С» та мінометних установок.

У цей же період часу у житловому будинку АДРЕСА_2 перебували місцеві жителі, які були одягнуті у цивільний одяг, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися, не мали при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС РФ, тобто були цивільними особами, які ховалися у приміщенні будинку та своєю поведінкою не компрометували, не провокували і не становили загрози. Про вказані обставини було достеменно відомо військовослужбовцям ЗС РФ, які після взяття міста Буча під контроль, здійснювали періодичні перевірки та патрулювання в районі вказаних вулиць, контролюючи їх таким чином.

16.03.2022 у денний час ОСОБА_7 , разом з підпорядкованими йому військовослужбовцями, у тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , у форменому одязі військовослужбовців ЗС РФ, будучи озброєними автоматичною зброєю, зайняли подвір`я житлового будинку АДРЕСА_2 та почали облаштовувати в квартирах будинку місця для проживання.

В ході проведення вказаного підготування приміщень будинку для розміщення особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ виявлено жителя вказаного будинку ОСОБА_10 , який знаходився на лавці на території двору біля входу до 5-го під`їзду вказаного будинку та розмовляв по мобільному телефону. Вказані військовослужбовці ЗС РФ наказали ОСОБА_10 здати мобільний телефон для перевірки на що останній погодився та надав свій мобільний телефон типу смартфон. Отримавши вказаний мобільний телефон останні почали здійснювати його огляд та перевірку, у ході якої виявили інформацію, яка свідчила про активну українську суспільну позицію та патріотичні погляди ОСОБА_10 .

В подальшому невстановлені військовослужбовці ЗС РФ відвели ОСОБА_10 до лавки біля входу до 4-го під`їзду вказаного будинку, де до них вийшла група військових, в тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , разом з іншими невстановленими на даний час слідством військовослужбовцями ЗС РФ, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становить загрози, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення положень ст. ст. 27, 32 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та ст. ст. 11, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977, без попередньої домовленості між собою вирішили нанести тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_7 будучи командиром наніс два удари правою рукою по лівій частині обличчя потерпілого ОСОБА_10 , чим продемонстрував підлеглим прийнятність подібного поводження з цивільними особами та приклад можливості безкарного вчинення таких дій. Після чого ОСОБА_6 наніс два удари прикладом автоматичної зброї в район грудної клітки ОСОБА_10 , від чого останній впав на землю. Далі невстановлені на даний час слідством військовослужбовці ЗС РФ у кількості 5-6 осіб почали наносити хаотичні удари ногами по тілу ОСОБА_10 .

В подальшому ОСОБА_10 піднявся та ОСОБА_8 наніс удар ногою в район паху потерпілого, від чого останній впав на землю.

Унаслідок указаних умисних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та невстановлених на даний час слідством військовослужбовців ЗС РФ потерпілому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження та фізичні страждання.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України 29.05.2024 у кримінальному провадженні № 0000037 від 27.02.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

31.05.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України, копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 31.05.2024 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Одночасно, в указаний вище спосіб опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України на 06.06.2024, 07.06.2024 та 08.06.2024.

Також, 31.05.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 надіслано останньому на адресу електронної пошти (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України відповідно до опублікованих повісток безпідставно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 10.06.2024 оголошено в розшук, проведення якого доручено Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

Згідно інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України Головному слідчому управлінню Національної поліції України 14.06.2024 заведено оперативно-розшукову справу «Розшук» № 14/386 стосовно ОСОБА_6 та відомості про його розшук внесено до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Слідчий зазначає, що наведені докази у їх сукупності, дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Крім того вказує, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, з підстав викладених в ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити.

Дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного.

Виходячи з наявних в наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Також слідчий суддя вважає доведеним наявність одного з таких ризиків, як можливість з боку підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки встановлено, що останній протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування та перебуває у розшуку.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміновані діяння, у зв`язку з чим був оголошений у розшук та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, відтак клопотання підлягає задоволенню.

Таким чином слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурорами в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч.1 ст. 438 КК України, та наявність ризиків, а саме, що останній буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у розшуку.

Таким чином, клопотання сторони кримінального провадження № 0001091 від 10.06.2024 - старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 309, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1