Провадження №: 1-кс/755/1342/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2024 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні № 0000312 від 08.03.2023 р.,

УСТАНОВИВ:

08 квітня 2024 року в провадження слідчого судді надійшла зазначена зазначена скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , яка обґрунтована тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000312 від 08.03.2023 р., на думку скаржника, здійснюється неефективно, тому, посилаючись на положення ст. 308 КПК України, скаржник просить встановити строк у один місяць для прийняття прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, одного з рішень, що передбачені ч. 1 ст. 283 КПК України.

Вивчивши вказану заяву та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що зазначено у ст. 26 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, наведені у ч. 1 ст.303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Зі змісту поданої адвокатом скарги вбачається, що на обґрунтування доводів скарги скаржник долучає копії відповідей заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від 30.05.2023 р. та керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 від 25.09.2023 р., з яких вбачається, що за результатами розгляду скарг ОСОБА_2 щодо недотримання строків проведення дізнання у кримінальному провадженні № 0000312 від 08.03.2023 р. уповноваженими посадовими особами надавались відповідні вказівки щодо проведення необхідних слідчих дій.

Системний аналіз положень ст.ст. 110, 303, 308 КПК України свідчить про те, що законодавцем передбачено два випадки, за яких скарга сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування вважається розглянутою прокурором вищого рівня, а саме: 1) прокурор вищого рівня має надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень і письмово повідомити про це заявника - у випадку задоволення скарги, при цьому законодавець в такому випадку не визначає чітку форму такого повідомлення; 2) прокурор вищого рівня має прийняти рішення про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків, таке рішення, відповідно до положень ст. 110 КПК України, може бути прийняте виключно у формі постанови.

Враховуючи наведене, слідчий суддя зазначає, що до матеріалів скарги не долучено копії рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором, яке може бути оскаржене слідчому судді в порядку ст. 303 КПК України.

Навпаки, матеріали, що надійшли на розгляд слідчого судді, свідчать про те, що скарги адвоката ОСОБА_2 на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні були розглянуті із наданням відповідних вказівок уповноваженим особам, тобто фактично були задоволені.

Водночас, слідчий суддя зазначає, що вимоги скаржника щодо встановлення прокурору строку для прийняття рішення, передбаченого ст. 283 КПК України, слідчий суддя зазначає, що такі вимоги не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК, оскільки, у відповідності до положень ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В свою чергу, у відповідності до приписів ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, оскільки адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором, не навівши доказів того, що таке рішення приймалось прокурором, отже адвокатом не доведено фактичне набуття ним статусу особи, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представника, законного представника чи захисника та, відповідно, права звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 308 КПК України. При цьому, скаржник висуває вимоги, які не підлягають вирішенню слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України, а тому слідчий суддя доходить висновку щодо відмови у відкритті провадження за даною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 на рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором у кримінальному провадженні № 0000312 від 08.03.2023 р. в порядку ст.ст. 303, 308 КПК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_6