Провадження № 1-кп/337/310/2024
ЄУН №337/1703/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою посилаючись на наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вказавши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, вважає тримання під вартою необґрунтованим. Вказав, що він добровільно повернувся на територію України, не збирається переховуватися, не вважає себе винуватим, не збирається вчиняти протиправні дії проти України.

Захисник ОСОБА_5 вказала, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню як необґрунтоване. Адвокат вказала, що ОСОБА_7 07.11.2023 року перетнув державний кордон України з окупованої території і проживав разом з батьками у АДРЕСА_1 майже три місяці поки не був взятий під варту. Від приїхав до України і не має намірів переховуватися, у нього проукраїнська позиція і сам він патріот держави. У нього є батько і мати, таким чином він має міцні соціальні зв`язки. Також вказала, що її підзахисний ознайомлений з матеріалами справи і його пояснення на досудовому слідстві не відрізняються від показів свідків, та прокурор не надала доказів тиску на свідків. ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках не перебуває, має міцні соціальні зв`язки. Захисник ОСОБА_5 наголосила, що окрім припущень, жодного доказу прокурором не надано і просила відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши позицію учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі до 15 років.

Після вчинення інкримінованого злочину обвинувачений прибув на територію України і не звернувшись до правоохоронних органів, проживав у батьків, тим самим переховувався від органів досудового розслідування, поки не був затриманий, що підтверджує ризик переховування від суду.

Посилання сторони захисту на батька обвинуваченого який є інспектором державної прикордонної служби, суд сприймає як підтвердження ризику ймовірного незаконного перетину кордону з метою ухилення від суду.

Тяжкість ймовірного покарання, у випадку визнання обвинуваченого винуватим, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, обґрунтовуються тим, що свідки у суді допитані не були, обвинувачений обізнаний про покази свідків на досудовому слідстві, їх анкетні дані, а тому ОСОБА_8 може здійснювати на них незаконний вплив (шляхом вмовляння або погроз) з метою зміни їх показань або відмови від показів у суді.

Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення або продовження вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, суд вважає таким, що заслуговує на прийняття з огляду на те, що обвинувачений офіційних законних джерел доходу не має, не працевлаштований, маючи зв`язки на тимчасово окупованій території України може вчинити дії, спрямовані на збирання та передання інформації щодо місць розташування, пересування та дислокації військовослужбовців та військової техніки ЗСУ.

Посилання сторони захисту на характеризуючі обвинуваченого дані(раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів не перебуває, має міцні соціальні зв`язки) не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що ризики змінились або зменшились, та вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд не має підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, більш м`який, крім тримання під вартою, оскільки інші заходи в достатній мірі не забезпечать запобігання ризиків, та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

З метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити строк дії запобіжного заходу.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор до 12 липня 2024 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та обвинуваченому - для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: