Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1616/22

Номер провадження: 1-кп/511/39/24

05 квітня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області кримінальне провадження №0000280 від 07.07.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна, громадянки України, освіта неповна середня, не одруженої, утриманців не має, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої :

1) 02.07.2021 року Приморським районним судом м.Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень,

у вчинені кримінального правопорушення за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 26.06.2022 року після 17 години , перебуваючи у домоволодінні, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, заздалегідь знаючи, що власник будинку спить, зайшла до однієї із кімнат будинку та викрала мобільний телефон марки «Redmi 9» б/у вартістю 3930,00 гривень, який знаходився на холодильнику з метою власного збагачення, після чого зникла з місця скоєння злочинну, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим своїми злочинними діями спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 3930,00 гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України , як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні злочину визнала спочатку частково, оспорюючи обставини заволодіння телефоном потерпілого ОСОБА_6 , а потім змінила свою позицію в суді, вину визнала повністю та щиро розкаялася у скоєному.

Крім визнавальних показів обвинуваченої ОСОБА_4 , її винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення підтверджена в суді показами потерпілого та дослідженими судом письмовими доказами.

Так допитаний в суді потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що у нього вдома по АДРЕСА_2 ввечері він вживав алкогольні напої в компанії, в якій також була і ОСОБА_4 . Потім інші дівчата пішли додому, а ОСОБА_4 залишилася. Він також біля 20 години пішов спати, а ОСОБА_7 ще сиділа за столом. Вранці він встав і не знайшов телефон. Він заявив до поліції і коли працівник поліції зателефонував на його номер телефону, то підняла слухавку ОСОБА_4 . Після чого вона прийшла та повернула йому телефон.

Також вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні та оголошеними письмовими доказами: - заявою потерпілого ОСОБА_6 до Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області від 07.07.2022 року про вчинення крадіжки з належного йому будинку мобільного телефону (а.с.135); - протоколом огляду місця події від 07.07.2022 року будинку по АДРЕСА_2 , який належить потерпілому ОСОБА_6 ; (а.с.136); ); - протоколом огляду від 08.07.2022 року мобільного телефону марки Redmi 9 сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_4 (а.с.144,145); - постановою про визнання предмету речовим доказом від 08.07.2022 року, відповідно до якої визнано у справі речовим доказом мобільний телефон марки Redmi 9 сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 .; - висновком товарознавчої експертизи від 15.07.2022 року №СК-19/116-22/11053-ТВ, відповідно до якого вартість телефону марки Redmi 9 склададє 3930 грн (а.с.158); - протоколом про пред`явлення речей для впізнання від 08.07.2022 року, відповідно до якого в присутності понятих потерпілий ОСОБА_6 серед пред`явлених йому телефонів впізнав належний йому мобільний телефон марки «Redmi 9» б/у (а.с.162); - протоколом проведення слідчого експерименту від 26.07.2022 року з відеозаписом даної слідчої дії за участю ОСОБА_4 .

Суд вважає, що вищенаведеними по справі доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного злочину, а її дії відповідно правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст.65-67 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, наслідки злочину.

Відповідно до ст.50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним, характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначні у статті 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, ця функція суду за своєю природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину , особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так обвинувачена ОСОБА_4 щиро розкаялася у вчиненні інкримінованого їй злочину, що є обставиною, яка в силу ст. 66 КК України, пом`якшує покарання за вчинений злочин.

Обставиною, яка в силу ст.67 КК України обтяжує покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 , це вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також при призначенні покарання суд враховує, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні одиничного епізоду незаконного заволодіння майном, відшкодувала заподіяну злочином шкоду шляхом повернення потерпілому викраденого майна. З огляду на наявні в матеріалах справи докази при призначенні покарання суд враховує стан здоров`я обвинуваченої ОСОБА_4 , яка згідно довідки Одеської міської медичної частини №21 хворіє на туберкульоз, гепатит «С» та ВІЛ інфікована.

Також суд, призначаючи покарання, враховує , що відповідно до правової позиції ОП ККС від 06.12.2021 року у справі №243/77580/20 судом зазначено, що якщо на момент вчинення особою нового кримінального правопорушення невідбутою частиною покарання за попереднім вироком було основне покарання у виді штрафу (с.53 КК) , яке на час ухвалення нового вироку вже відбуте, порядок та правила призначення остаточного покарання за сукупністю вироків , визначені положеннями ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України не застосовуються.

Так обвинувачена ОСОБА_4 02.07.2021 року Приморським районним судом м.Одеси була засуджена за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, який сплатила вже після порушення даного кримінального провадження - 03.04.2024 року , відтак на час ухвалення даного вироку попередній вирок Приморського районного суду м.Одеси від 02.07.2021 року виконаний і покарання відбуте.

Тому суд , врахувавши всі вищенаведені обставини у справі, прийшов до висновку, що обвинуваченій належить призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України та вважає можливим звільнити її від відбування призначеного покарання, надавши іспитовий строк на підставі ст.75 КК України, оскільки осбтавини справи свідчать про те, що випрвалення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена в період слухання даної справи вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 25.10.2023 року була засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 один рік та на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строк 1 (один) рік.

Судом встановлено, що злочин за ч.4 ст.185 КК України щодо викрадення майна у даній справі ОСОБА_4 вчинила 26.06.2022 року , тобто до постановлення попереднього вироку від 25.10.2023 року, а тому їй належить призначити покарання за сукупністю злочинів по правилам ч.4 ст.70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

При призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст.70 КК України суд з урахуванням щирого каяття, вважає за можливе застосувати принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також суд вважає необхідним по даній справі з метою організації органами виконання покарань належного контролю за поведінкою обвинуваченої, покласти на неї обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначене в такий спосіб покарання обвинуваченій ґрунтується на положеннях ст.50 та ст. 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Також, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Роздільнянського району Одеської області від 08.07.2022 року був накладений арешт на тимчасово вилучений мобільний телефон марки Redmi 9 сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 , який постановою слідчого був визнаний речовим доказом у справі та повернутий потерпілому під схорону розписку.

У відповідності до ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд вважає, що арешт належить скасувати, а долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-22/11053-ТВ в розмірі 1132,68 грн. які підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

В зв`язку з призначенням обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_4 з - під варти із зали суду.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 року у виді 1(одного) року обмеження волі, більш суворим, призначеним даним вироком, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 з під-варти із зали суду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи від 15.07.2022 року за №СЕ-19/116-22/11053-ТВ в розмірі 1132,68 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.07.2022 року на речові докази.

Речові докази на а.с. 28 мобільний телефон марки Redmi 9 сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.

На вирок суду може бути подано апеляційну с каргу через Роздільнянський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1