Провадження №: 1/752/8/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.05.2024 р.м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальної справи щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, обвинуваченого за ч. 4 ст. 190, ч.2 ст.358, ч.3 ст. 358, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч. 1 ст. 369, ч.5 ст.27, ч.2 ст. 368, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинувачених за ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 364 КК України; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ,

зацікавленої особи ОСОБА_11 ,

встановив:

з 2013 року в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищевказана кримінальна справа.

В ході судового розгляду підсудний ОСОБА_7 , вказав, що вину в інкримінованому йому злочині не визнає, але просить закрити кримінальну справу стосовно нього за строками давності.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання підсудного та вказала, що відносно ОСОБА_7 є законні підстави для закриття справи на підставі ст. 49 КК України, оскільки закінчилися строки давності. Також зазначила, що ОСОБА_7 більше до кримінальної відповідальності не притягувався та перебіг давності щодо підсудного ОСОБА_7 не переривався і не зупинявся. Інші учасники підтримали прокурора.

Ознайомившись з матеріалами кримінальної справи, з`ясувавши думку сторін, зокрема і ОСОБА_7 , роз`яснивши підсудному наслідки закриття кримінальної справи з цих підстав, які є нереабілітуючими, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання підсудного ОСОБА_7 та закриття щодо нього кримінальної справи на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за наступних підстав.

Згідно ст. 11-1 КПК України (редакція КПК 1960 року), суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України (редакція КК на час вчинення злочинів), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема десять років - у разі вчинення тяжкого злочину. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального висновку підсудний ОСОБА_7 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 364 КК України, який на час вчинення, а саме 02.02.2006 року згідно ст. 12 КК України, класифікувався як тяжкий злочин.

З моменту вчинення зазначеного злочину до моменту винесення даної постанови пройшло уже більш ніж 18 років, тобто більше максимального строку давності визначеною ст. 49 КК України, для даної категорії злочинів.

Враховуючи викладене, а також те, що підсудний ОСОБА_7 просив закрити кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності, вказавши, що розуміє правові наслідки такого звільнення, враховуючи те, що даних про переривання чи зупинення строків давності немає, а також враховуючи, що за наявності підстав, закриття провадження за строками давності не є правом, а є обов`язком суду, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальна справа закриттю.

Відповідно до ч. 8 ст. 248 КПК України 1960 року, закривши справу, суддя повинен прийняти рішення про скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, заходів до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації та про відшкодування судових витрат.

Згідно зі статтею 1 Протоколу №. 1 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Судом встановлено, що постановою слідчого в ОВС прокуратури м. Києва радника юстиції ОСОБА_13 від 08.06.2011 року було накладено арешт на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося та у чому б не виражалося (т. 15 а.с. 58).

Враховуючи те, що ОСОБА_7 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а кримінальну справу згідно ст. 49 КК України закрито у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, подальше застосування накладеного арешту знаходиться поза розумною межею, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування арешту майна накладеного постановою від 08.06.2011 року.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 49 КК України, ст.ст. 7-1 ч. 1 п. 5, 11-1, 248 КПК України (редакція КПК 1960 року), суд

ухвалив:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а кримінальну справу, згідно ст. 49 КК України, відносно нього закрити в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Продовжити судовий розгляд кримінальної справи щодо підсудних ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч.4 ст. 190; ч.2 ст.358;ч.3 ст. 358; ч.2 ст.15, ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 190; ч.4 ст.27, ч.1 ст. 369; ч.5 ст.27, ч.2 ст. 368; ч.4 ст.27, ч.3 ст. 369; ч.2 ст.15, ч.5 ст.27 ч.2 ст. 368 КК України; ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених за ч.4 ст. 190; ч.2 ст. 358; ч.3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Скасувати арешт накладений на підставі постанови слідчого в ОВС прокуратури м. Києва радника юстиції ОСОБА_13 від 08.06.2011 року на майно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де б воно не знаходилося та у чому б не виражалося.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1