Номер провадження 1-кп/404/584/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

08 травня 2024 року м. Кропивницький, Україна

Кіровський районний суд м. Кіровограда засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0002926 від 21.10.2023 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Кіровограда, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого малолітню дитину, займає посаду: старшого стрільця оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження,-

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 ,

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що він проходячи військову службу на посаді старшого стрільця - оператора 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у невстановленому досудовим розслідуванням часу та місці, діючи умисно, в порушення вимог п. п. 1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 р. знайшов у невстановленому судом місці, тим самим незаконно придбав два корпуси бойових ручних осколкових гранат наступальної дії типу РГД-5 та два засоби підриву, а саме - уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), шість бойових 40-мм гранатометних пострілів типу «ВОГ-25», сім бойових 40-мм гранатометних пострілів типу «ВОГ- 25 ПМ», один бойовий 40-мм гранатометний постріл типу «М433 НЕDР», які зберігав при собі з моменту віднайдення, без передбаченого законом дозволу. Після чого, реалізуючи злочинний умисел направлений на зміну місця зберігання зазначених бойових припасів, у невстановлений судом час, але не раніше 27.02.2022 та не пізніше 29.11.2023 р. прибув за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке попередньо обрав місцем зберігання бойових припасів. Тим самим продовжив зберігати раніше придбані два корпуси бойових ручних осколкових гранат наступальної дії типу РГД-5 та два засоби підриву, а саме - уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), шість бойових 40-мм гранатометних пострілів типу «ВОГ-25», сім бойових 40-мм гранатометних пострілів типу «ВОГ- 25ПМ», один бойовий 40-мм гранатометний постріл типу «М433 НЕDР» до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаними епізодами за ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне носіння, придбання та зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_3 , точного часу суду встановити не представилося можливим, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав наркотичний засіб канабіс, який залишив зберігати за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 29.11.2023 в період часу з 06.30 год. по 08.06 год. за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в присутності понятих та інших учасників, проведено обшук зазначеної квартири, під час якого виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, обіг якої заборонено, маса якої, становить 11,38 грама, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за вказаними епізодами за ч. 1 ст. 309 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1.Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень викладені в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини кримінальних правопорушень, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати та обіцяє нових злочинів не вчиняти.

2.2.За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

2.3. Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та повне визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушеннях.

3.2.Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Призначаючи покарання ОСОБА_3 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки він проявився у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

4.3.Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходить військову службу в лавах ЗСУ, за місцем проживання характеризується позитивно, маючого на утриманні малолітню дитину, осудний, на обліку у лікаря - та лікаря-психіатра в КНП « обласна клінічна психіатрична лікарня» Кіровоградської облради не перебуває, раніше не судимий. Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду також не надано.

4.4. Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених санкціями як за ч. 1 ст. 309 КК України так і за ч. 1 ст. 263 КК України, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі.

4.5.Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Суд також призначає певні обов`язки які передбачені ст. 76 КК України і виконання яких буде необхідною складовою покарання для ОСОБА_3 .

4.6. Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

5.2. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

5.3. Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

5.4.Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

5.5.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1. Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

1.2.Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

1.3. До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 10080,96 гривень.

1.6. Речові докази:

дві бойові ручні осколкові гранати наступальної дії типу РГД-5, два уніфіковані бойові підривача ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ, які упаковано до спец. пакету № 5605071, а саме 6 бойових 40- мм гранатометних пострілів типу «ВОГ-25», сім бойових 40-мм гранатометних пострілів типу «ВОГ-25ПМ», бойовий 40-мм гранатометний постріл типу «М433 НЕDP», об`єкти упаковані до спец.пакету № 5605074, 6 бойових 40-мм гранатометних пострілів типу «ВОГ-25», бойові 40-мм гранатометний постріл типу «М433 НЕDP», які упаковані до спец.пакету № 5605074, канабіс масою 11,38 г, який упаковано до спец.пакету № 53772426, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

1.7.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.8.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.9.Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

1.10.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1