Справа № 761/9274/24
Провадження № 1-кс/761/6440/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в рамках кримінального провадження №0000006 від 18.01.2024 клопотання про накладення арешту на майно,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , згідно з яким просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 05.03.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти в сумі 230 600 гривень, що належать ОСОБА_6 , які було поміщено до спеціального пакету №EXP0257839.

Згідно з клопотанням ГУНП в м. Києві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 18.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у 2024 році ОСОБА_6 , діючи умисно, як службова особа, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, які обіймають посади у складі позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, одержала неправомірну вигоду за вирішення питання щодо отримання висновку військово-лікарської комісії про непридатність окремої особи до проходження військової служби.

05 березня 2024 року органом досудового розслідування проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено майно, що є предметом даного клопотання, яке в подальшому постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000006 від 18.01.2024, а тому з метою забезпечення їх збереження, слідчий просить накласти арешт на таке майно.

Слідчий в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав.

Представник власника майна заперечував з приводу задоволення даного клопотання та зазначив про належність такого майна ОСОБА_7 (матері ОСОБА_6 ), яке не має жодного відношення до кримінального провадження.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слід дійти висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з такого.

Як встановлено в судовому засіданні, ГУНП в м. Києві, за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 18.01.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Також, як встановлено в судовому засіданні, органом досудового розслідування досліджуються обставини щодо отримання ОСОБА_6 , як службовою особою, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, які обіймають посади у складі позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, неправомірної вигоди за вирішення питання щодо отримання висновку військово-лікарської комісії про непридатність окремої особи до проходження військової служби.

Органом досудового розслідування 05 березня 2024 року проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на проведення якого в подальшому надано ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2024, в ході якого вилучено майно, що є предметом даного клопотання.

При цьому постановою слідчого ГУНП в м. Києві від 05.03.2024 згадане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000006 від 18.01.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас в судовому засіданні не встановлено переконливих доказів щодо належності відповідного майна саме ОСОБА_6 , а отже встановлені обставини не є достатніми для того, щоб відносити вилучене майно до такого, що відповідає ознакам, передбаченим у ст. 98 КПК України, тому існує розумний сумнів щодо необхідності арешту такого майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2024 про дозвіл на проведення обшуку не надано дозвіл на вилучення майна, що є предметом даного клопотання (грошових коштів).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Що ж стосується постанови детектива ГУНП в м. Києві від 05 березня 2024 року про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні №0000006 від 18.01.2024 майна, що є предметом даного клопотання, то слід зазначити, що в цій постанові також не міститься обґрунтованих даних щодо належності відповідного майна ОСОБА_6 та даних, які б безсумнівно вказували, що зазначене майно, відповідно до ст. 98 КПК України, має реальні ознаки речового доказу.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна.

Керуючись вимогами ст. 117, 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000006 від 18.01.2024, яке було виявлено та вилучено 05.03.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме грошових коштів в сумі 230 600 гривень, які було поміщено до спеціального пакету №EXP0257839.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8