Справа № 344/6792/24
Провадження № 1-кс/344/2984/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 17.02.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча, за погодженням з прокурором, звернулася з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликалася на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 17.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000128 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як зазначається у клопотанні, 16 лютого 2024 року, у вечірню пору доби, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували по місцю проживання останнього, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 де розпивали алкогольні напої. Близько 02.00 год. 17.02.2024 під час розпивання спиртних напоїв ОСОБА_6 пішов у сусідню кімнату спати, а ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишились удвох продовжуючи розпивати спиртне, під час чого, між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого у останнього виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, завдав ОСОБА_7 ряд ударів руками та ногами в область голови та грудної клітки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді множинних двобічних переломів ребер з крововиливами в плевральну порожнину та закриту тупу травму грудної клітки, від яких ОСОБА_7 помер за місцем проживання.

Матеріалами клопотання зазначається, що 17.02.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

19 лютого 2024 року Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 16.04.2024 включно.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує, що 16 квітня 2024 року закінчується строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , однак завершити досудове розслідування у строк визначений п. 1 абзацу 3 ч. 1 ст. 219 КПК України не представляється можливим, оскільки це призведе до невиконання завдань кримінально-процесуального законодавства, зокрема захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. З метою завершення досудового розслідування та прийняття кінцевого рішення у даному кримінальному провадженні необхідно долучити висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , ряду молекулярно-генетичних експертиз амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 , які на даний час тривають.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні вказали, що не мають заперечень щодо клопотання.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Мукачево, Закарпатської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, з незакінченою середньою освітою, не працюючий, судимий 07.04.2015 Мукачівським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: оглядом місця події від 17.02.2024, протоколами допитів свідків, протоколом огляду трупа, протоколом затримання ОСОБА_4 , вилученими речовими доказами, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, згідно ст. 12 КК України, є тяжким та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання на території Івано-Франківської області, а тому може виїхати за межі області, не має стійких соціальних зв`язків, та усвідомлює неминучість призначення судом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років;

п. 2 можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки проведення експертиз по вилученим речам триває, може виникнути необхідність у призначенні додаткових експертиз;

п. 3 можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки підозрюваний знайомий з допитаними свідками у кримінальному провадженні;

п. 4 можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду та переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

п. 5 можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки будучи раніше судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий злочин.

Як встановлено, запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо. Заявлені ризики на даний час продовжують існувати та не зменшились.

Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що застосуванняи більш м`якого запобіжного заходу є неможливе, оскільки інші види запобіжного заходу не виключатимуть вищенаведеним ризикам та не будуть співмірним тяжкості інкримінованому злочину.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 12.04.2024 року.