Справа №463/888/24
Провадження №1-кс/463/2818/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

08 квітня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000267 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, про накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, яке визнано речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Мотиви та підстави клопотання викладені у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 171 КПК України. Крім того, слідчий просив зазначене клопотання проводити без його участі.

У судове засідання володілець майна не з`явився. На адресу суду направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Проти накладення арешту на мобільний телефон заперечив. Зазначив, що телефон вилучили 03.04.2024 і жодного пін-коду на ньому немає. Вважає, що всю інформацію слідчий міг отримати за цей час. Більш того, мобільний телефон являється засобом спілкування з його лікарями та лікарями його мами, до нього приєднані всі його платіжні картки, а також сигналізація до квартири та машини.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п. 1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження № 0000267 від 31.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що слічими перевіряються обставини, що співробітники ВМО № 4 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДМС України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вимагають у ОСОБА_7 неправомірну вимогу у сумі - відсотковому відношенню до вартості товару, за незастосування всіх видів митного контролю та забезпечення безперешкодного переміщення ОСОБА_8 товарів через державний кордон України.

03.04.2024 слідчим слідчого відділу Львівського РУП № 1 ГУНІ у Львівській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_9 було проведено обшук житла, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 12 mini», IMEII: НОМЕР_1 IME: НОМЕР_2 , який поміщено у спецпакет НПУ №WAR 1219504. Вказаний телефон на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

Вище зазначені речі 03.04.2024 визнано речовими доказами постановою слідчого.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням того, що зазначена річ є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, з метою забезпечення його збереження для подальшого проведення огляду та за необхідності проведення відповідних експертиз, вважаю, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173, 309 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000267 від 31.10.2023, на мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 12 mini», IMEI1: НОМЕР_1 та IMEI2: НОМЕР_2 , який було вилучено 03.04.2024 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1