ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1863/24 Справа № 205/1658/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000054 від 16.01.2022 року за апеляційними скаргами прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області та захисника ОСОБА_7 , що дії в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2023 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню освіту, не працює, є вдівцем, зареєстрований та до затримання фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені фактичні обставини кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК, доведеність його винуватості, порушує питання про скасування вироку суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Вважає, що рішення суду в цій частині є недостатньо обґрунтованим та вмотивованим. Аргументує тим, що суд першої інстанції недостатньо врахував тяжкість вчиненого злочину, який є особливо тяжким, спосіб та механізм його вчинення, а саме кількість ударів, які обвинувачений ОСОБА_8 наніс своїй дружині ОСОБА_10 (сукупно 91 удар), їх локалізацію (у ділянку голови, життєво важливий орган близько 9-10, передньої, задньої та бічних поверхнях тулуба близько 50-55, верхніх та нижніх кінцівок близько 25-26), наслідки, які настали в результаті його злочинних дій, у вигляді смерті потерпілої.

Крім того прокурор вважає, що судом при призначенні покарання недостатньою мірою враховано наявність обтяжуючих покарання ОСОБА_8 обставин, а саме - вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, у стані алкогольного сп`яніння, а також поведінку обвинуваченого у судовому засіданні, цинізм, з яким той надавав покази в суді, висуваючи нові версії злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності, незважаючи на те, що жертвою стала його дружина та вони мали спільну дитину, яку разом виховували та мешкали однією сім`єю.

Також цей апелянт вважає, що суд недостатньою мірою врахував суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_8 вчинив умисний злочин проти життя, що, відповідно до статті 27 Конституції України, свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного прокурор просить апеляційний суд скасувати вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2023 року в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та в цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.115 КК у виді 13 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

На апеляційну скаргу прокурора захисником ОСОБА_7 подані заперечення, в яких вона наводить свої аргументи на спростування доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення та просить залишити її без задоволення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про зміну вироку в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 , шляхом перекваліфікації їх з ч. 1 ст. 115 КК на ч. 2 ст. 121 КК.

Свої вимоги аргументує тим, що в судовому засіданні не підтвердився факт того, що обвинувачений ОСОБА_8 мав умисел саме на вбивство своєї дружини, оскільки жодних доказів цього, на переконання апелянта, в матеріалах кримінального провадження не існує, а сам обвинувачений свою вину визнав частково та заперечував факт умислу на вбивство своєї дружини, вказував на те, що можливо не розрахував свої сили та завдав тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, припинивши її бити, коли вона ще була жива. Після цього ОСОБА_8 попросив пробачення у дружини і вони разом пішли спати.

Відтак захисник вважає, що за наведених обставин вбачається спрямованість умислу обвинуваченого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень і необережне ставлення відносно смерті потерпілої. При цьому апелянт посилається на відомості з протоколу огляду трупа від 16.01.2022 року, згідно із яким огляд було розпочато о 19.00 год., та з висновку експерта №108 від 02.02.2022 року, яким встановлено, що смерть потерпілої настала за 4-5 годин до моменту огляду трупа на місці його виявлення. Тому, як зауважує захисник, до 14-15 години потерпіла була ще жива. Крім того, згідно із висновком експерта №108/14-Е від 02.02.2022 тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті потерпілої.

Аргументуючи свої доводи, захисybr також посилається на показання свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні повідомила, що близько 13.00 год. бачила в під`їзді будинку свою сусідку ОСОБА_12 , яка вдень ще була жива, та яка трималася за стінку.

Окрім того, захисник вказує на наявність у померлої потерпілої тяжкого стану алкогольної інтоксикації, який підтверджується висновком експерта №108/1758-Е, та вважає, що якби не алкогольна інтоксикація та якби швидку викликали раніше, то потерпілій була б надана своєчасно медична допомога і вона залишилась б жива.

Поміж іншого в апеляційній скарзі вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 позитивно характеризується, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має матір та неповнолітнього сина, неофіційно працював та забезпечував свою родину. Натомість, як стверджує апелянт, суд взагалі не врахував поведінку самої потерпілої, яка за життя принижували честь і гідність свого чоловіка, часто уходила з дому, і це мало системний характер. Сам же обвинувачений не бажав позбавити дружину життя, оскільки вони багато років прожити разом, він її любив та у них є спільна дитина.

Таким чином, на думку сторони захисту, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК не відповідає реальним обставинам справи, а міра покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину.

Зважаючи на викладене, просить апеляційний суд змінити вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2023 рок, дії обвинуваченого ОСОБА_8 перекваліфікувати за ч.1 ст.115 КК та ч.2 ст.121 КК, призначивши покарання відповідно до санкції статті.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_8 залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з 16.01.2022 року.

Вирішено долю речових доказів згідно вимог ст.100 КПК України.

ОСОБА_8 було визнано винуватим та засуджено за те, що 16.01.2022 року приблизно о 09:40 годин останній знаходився за місцем свого проживання - в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де під час вживання алкогольних напоїв зі своєю дружиною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ними на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин внаслідок ревнощів виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_10 , тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні зальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , 16.01.2022 року в період часу з 09:45 годин до 15:00 годин, діючи умисно, протиправно, бажаючи настання смерті потерпілої ОСОБА_10 , наніс їй численні удари кулаками лівої та правої руки, лівої та правої ноги без взуття у ділянку голови, що є життєво важливим органом, а саме - близько 9-10 ударів, а також в область передньої, задньої та бічних поверхонь тулуба - близько 50-55 ударів, в область верхніх та нижніх кінцівок - близько 25-26 ударів, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: в лобній ділянці праворуч синець, на тлі якого 5 саден; в лобній ділянці посередині синець; у проекції верхньої та нижньої повік правого ока, правої величної ділянки, частково спинки носа синець; в навколовушній ділянці праворуч синець; на задній та нижній поверхні кута нижньої щелепи праворуч синець; в навколовушній ділянці праворуч та у товщі правої вушної раковини, у верхній та середній третинах синець; у лівій лобній, виличній, навколовушній ділянках, з поверхні та у товщі лівої вушної раковини, спинки носа на всьому протязі ліворуч, лівої щоки, лівої бічної поверхні нижньої щелепи на всьому протязі, передньої поверхні підборіддя з передом на шию синець; на передній поверхні шиї, у верхній третині праворуч синець; на передній поверхні шиї, посередині та частково лівій бічній поверхні, у верхній та середній третині - 4 садна; на внутрішній поверхні верхньої губи праворуч, у проекції 1,2,3 зубів та ліворуч на протязі 1,2,3,4,5,6,7,8 зубів, тобто на всьому протязі зубного ряду крововилив; на внутрішній поверхні нижньої губи, у проекції 1 зуба праворуч та ліворуч крововилив; на внутрішній поверхні нижньої губи ліворуч, у проекції 2,3,4,5,6 зубів крововилив; у проекції правої ключиці, частково в над- та підключичних ділянках - 7 синців; у проекції верхнього та нижнього квадрантів правої молочної залози, у проекції між грудиною та передньою пахвовою лініями - 4 синця; на передній та бічній поверхні черевної стінки праворуч, бічної грудної клітини та черева, правої клубової кістки та правого кульшового суглобу, у проекції між передньою та задньою пахвовими лініями - численні (близько 17-18) синці; на передній поверхні правого стегна, у верхній третині - 2 синця; на зовнішній бічній поверхні правого колінного суглобу та у проекції правої підколінної ямки - 6 синців; на передній та внутрішній поверхні правого колінного суглобу - 5-6 синців; на зовнішній бічній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу та тильній поверхні правої стопи, у проекції предплюсни та плюсни - 4 синця; на зовнішній бічній поверхні правого плечового суглобу, передній та задній поверхні правого плеча, передпліччя, правого ліктьового та променево-зап`ясного суглобу, тильній поверхні правої кисті, у проекції зап`ястя та п`ястя - численні (у кількості 29-30) синці; у проекції лівої ключиці, надключичної та підключичної ділянок, лівої молочної залози, внутрішніх квадрантів, частково лівого підребер`я, у проекції між білягрудною та передньої пахвовою лініями - 9-10 синців; на бічній поверхні тулуба ліворуч, у проекції між передньою та задньою паховими лініями грудної клітини, лівої клубової кістки - близько 10 синців; на зовнішній бічній поверхні лівого плечового суглобу, лівої кінцівки до фаланг пальців, у проекції плеча, циркулярно численні (близько 25-27) синці; на внутрішній бічній поверхні лівого колінного суглобу - 5 синців; на зовнішній та передній поверхні лівого стегна, у верхній та нижній третині - 3 синця; на задній поверхні тулуба, на всьому його протязі, у проекції лопаток, хребта, поперековій ділянці, на ділянці численні (26-27) синці; на їх внутрішній поверхні та у товщі м`яких покривних тканин голови, у лобних, тім`яних, скроневих, потиличних ділянках - близько 7 крововиливів; під м`якими оболонками півкуль головного мозку - крововиливи: на зовнішній та внутрішній поверхні правої тім`яної частки, на зовнішній поверхні лівої тім`яної частки, на передній та нижній поверхні лівої лобної частки, на зовнішній поверхні лівої скроневої частки, на зовнішній та нижній поверхні лівої потиличної та частково скроневої часток, на задній поверхні лівої часточки мозочка; поодинокі мікрогеморагії, морфологічні ознаки набряку у головному мозку; праворуч виявлено закриті переломи 4,5,6,7,8,9,10,11 ребер без ушкодження пристінкової плеври, у проекції між середньо-ключичною та передньою пахвовою лініями; праворуч - закритті переломи 3,4,5,6,8,9,10,11 ребер, подекуди з ушкодженням пристінкової плеври, у проекції біляхребтової та лопаткової ліній; ліворуч - закриті переломи 4,5,6,7,8,9,10,11 ребер, у проекції між передньою пахвовою та біляхребтовою лініями; ліворуч - закритий перелом 4 ребра, у проекції передньої пахвової лінії, без ушкодження пристінкової плеври; ушкодження селезінки з поверхні та у товщі капсули та тканини селезінки, у проекції воріт, дефект (надрив) капсули та тканини; численні різної форми та розмірів дефекти (ушкодження) селезінки, деякі з порушенням цілісності її капсули; дрібновогнищеві крововиливи у стінках деяких дефектів, крововиливи у просвіті дрібних дефектів, нерівномірне кровонаповнення селезінки з вираженим недокрів?ям; ушкодження печінки: поверхневі та у товщі капсули та тканини правої частки печінки, на випуклій (діафрагмальній) та вигнутій (вісцеральній) поверхні - надриви капсули та тканини печінки; дефекти (ушкодження) неправильної щелеподібної, подекуди розгалуженої форми, деякі - з порушенням цілісності капсули у печінці, дрібновогнищеві крововиливи у стінках деяких дефектів, маси еритроцитів у просвіті дрібних дефектів у печінці, недокрів?я її судин; масивний крововилив у жировій клітковині, що оточує підшлункову залозу з розповсюдженням у строму (тканину) залози на тлі явиш автолізу; у правій та лівій плевральних порожнинах, черевній порожнині - темно-червону рідку кров; масивні розповсюджені інфільтруючі крововиливи зі слабкою та помірною лейкоцитарною реакцією, подекуди з поодинокими макрофагами у ексудаті, виражений набряк, прояви дистрофічних змін м`язових волокон м`яких тканин правого та лівого плечей, грудної клітини праворуч та ліворуч, з ділянок переломів ребер, у м`яких тканинах верхньої та нижньої губи, виличних ділянок, ділянки переломів ребер праворуч та ліворуч, брижі; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів з переважанням недокрів`я; виявлені під час судово-медичної експертизи трупа вищеописані тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла прижиттєві, виникли за деякий час до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такі, розділенню не підлягають та у своїй сукупності належать до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню згідно з пунктом 2.1.1(а) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 16 січня 1995 року), що є небезпечними для життя в момент їх отримання та знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої; враховуючи характеристику та локалізацію виявлених під час судово-медичної експертизи трупа тілесних ушкоджень, не виключено, що зазначені тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, якою могла бути рука людини, стиснута в кулак, або нога людини, взута у взуття або без нього. Враховуючи характеристику та локалізацію виявлених під час судово-медичної експертизи трупа тілесних ушкоджень не виключено, що потерпілій були спричиненні удари (механічні дії) у ділянки голови (близько 9-10), передньої, задньої та бічних поверхонь тулуба (близько 50-55), верхніх та нижніх кінцівок (близько 25-26).

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_10 померла на місці, а саме в приміщенні зальної кімнати квартири АДРЕСА_2 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 у цій частині у вироку кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відомості про попередній рух справи:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року апеляційну скаргу прокурора було залишено без задоволення, апеляційну скаргу захисника було задоволено. Вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2023 року відносно ОСОБА_8 - змінено, дії обвинуваченого ОСОБА_8 перекваліфікувано з ч.1 ст.115 КК на ч. 2 ст. 121 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років. В іншій частині вирок залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2024 року у справі №205/1658/22, провадження № 51-6263км23 касаційну скаргу прокурора задоволено частково. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_8 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Своє рішення суд касаційної інстанції мотивував тим, що під час апеляційного перегляду потрібно усунути зазначені порушення, повно та всебічно перевірити доводи поданих на вирок апеляційних скарг з урахуванням наведених у цій постанові мотивів й постановити рішення, яке відповідає вимогам закону.

Стосовно доводів прокурора про порушення апеляційним судом вимог ст. 23 КПК України щодо безпосередності дослідження доказів, адже окремі докази, зокрема покази свідка ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_8 , він оцінив по-іншому, зазначено, що вони не вбачаються обґрунтованими, адже апеляційний суд з указаних джерел доказування не встановлював інших порівняно з місцевим судом фактичних обставин, а також не спростовував наявність вже встановлених місцевим судом фактичних обставин, висловивши свою думку, яка є відмінною від думки місцевого суду, лише про те, яким чином такі обставини мають бути оцінені, тобто на що ці обставини вказують в аспекті спрямованості умислу обвинуваченого при вчиненні інкримінованих йому діянь.

Також зазначено, що не вбачаються обґрунтованими й доводи касаційної скарги прокурора про те, що судом апеляційної інстанції в ухвалі не зазначене формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки та відмінність, за якою апеляційним судом було здійснено перекваліфікацію діяння обвинуваченого, а саме спрямованість, на думку апеляційного суду, умислу обвинуваченого саме на спричинення потерпілій лише тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили її смерть, указана у змісті оскарженої ухвали апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора та потерпілу, які підтримали доводи апеляційної скарги прокурора та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечували; обвинуваченого та захисника, які на задоволенні апеляційної скарги захисника наполягали з викладених у ній підстав, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, доводи, колегія суддів з урахуванням положень ст. 404 КПК України, згідно із якими суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно із вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як видно з вироку, судом першої інстанції, вказані вимоги процесуального закону дотримано, перевірено обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення та надано належну оцінку доказам у провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду про фактичні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення в апеляційних скаргах не оспорюються, у зв`язку із чим апеляційним судом не переглядаються.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів не може з ними погодитись з огляду на наступне.

Так, апеляційні доводи останнього зводяться до неправильної, на його думу, оцінки дій обвинуваченого в частині спрямованості умислу останнього. Відповідно до позиції захисту, ОСОБА_8 діяв із умислом, спрямованим на заподіяння потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, а його ставлення до смерті останньої характеризується необережністю.

Колегія суддів із цими доводами не може погодитись з огляду на наступне.

Так, для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, належить ретельно дослідити докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного.

Необхідний причинний зв`язок відображає закономірності розвитку об`єктивного світу, де причина сама в собі містить реальну можливість настання відповідного наслідку. За таких обставин суб`єкт здатен передбачати розвиток природного перебігу подій як закономірних явищ. Вчиняючи ті або інші дії, що із закономірністю тягнуть за собою настання певних наслідків, людина здатна їх передбачити як невідворотний чи можливий результат своїх дій, і саме тому необхідний причинний зв`язок має кримінально-правове значення, а суспільно небезпечні наслідки, заподіяні діянням особи, ставляться їй у провину.

Ознаки суб`єктивної сторони й особливості психічного ставлення винуватої особи встановлюються судами з урахуванням об`єктивних умов вчинення діяння, за встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, на підставі доказів, зібраних у порядку, передбаченому КПК України, та оцінених відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

При встановленні форми та виду вини суд у кожному конкретному випадку виходить з аналізу всіх зібраних у справі доказів, сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховує характер і спосіб його вчинення, інтенсивність і спрямованість протиправного впливу, кількість і локалізацію на тілі потерпілої особи тілесних ушкоджень, причини припинення протиправних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки, інше.

Визначальним для кваліфікації кримінального правопорушення з матеріальним складом є суб`єктивне ставлення винуватого до наслідків своїх дій.

У аспекті встановлення підстави кримінальної відповідальності, юридичної оцінки суб`єктивного ставлення до вчиненого, суд мав враховувати, що за ступенем конкретизації у свідомості суб`єкта передбачення можливості настання суспільно небезпечних наслідків виокремлюють визначений (пов`язаний із передбаченням конкретного наслідку) і невизначений (альтернативний) умисли, коли свідомістю винного охоплюється можливість настання двох або більше альтернативних наслідків. Небажання смерті потерпілого не виключає умисної вини. При невизначеному умислі, різновидом якого є альтернативний умисел, кваліфікація здійснюється в залежності від тих наслідків, які були фактично заподіяні.

Як вбачається з встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи, обвинувачений наносив потерпілій цілеспрямовані умисні удари, усвідомлював зміст і характер вчинюваних дій, бажав завдати численні удари з такою силою і в ті органи, ураження яких й призвело до заподіяння смерті.

Зокрема він завдав численних ударів руками та ногою в голову потерпілої (близько 9-10 ударів), в тулуб (близько 50-55 ударів) та по кінцівках (близько 25-26 ударів). Внаслідок цього потерпілій були спричинені численні закриті переломи ребер по різним анатомічним лініям з ушкодженням пристінкової плеври праворуч та ліворуч, ушкодження селезінки та печінки з кровотечою у черевну порожнину, крововиливи під м`якими оболонками півкуль головного мозку з ускладненням у виді шоку внаслідок одержаних травм.

За таких обставин у колегії суддів відсутні підстави для висновку про спрямованість умислу обвинуваченого при завданні ним такої кількості умисних ударів потерпілій, у тому числі в життєво важливі органи (голова, тулуб), лише на спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень.

При цьому належить зазначити, що за наявності підтвердженого умислу винного на заподіяння смерті потерпілому проміжок часу до її настання, потенційна можливість особи після отримання тілесних ушкоджень деякий час самостійно вчиняти певні дії, не мають вирішального впливу на кваліфікацію дій винуватого.

З огляду на встановлені судом обставини спричинення тілесних ушкоджень та наслідки, що настали внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку про спрямованість його умислу на заподіяння смерті потерпілій, а відтак і про правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 115 КК України, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника не вбачає.

Аналізуючи викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо м`якості призначеного судом покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає їх необгрунтованими з огляду на наступне.

Колегією суддів встановлено, що при призначенні ОСОБА_8 покарання судом належним чином виконані вимоги ст. ст. 50, 65 КК України та враховані характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно; відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого; наявність обставин, що обтяжують його покарання, якими визнано вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Взявши до уваги та належним оцінивши всі вищенаведені обставини у сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України, рівно віддалений як від найнижчої, так і від її найвищої меж, - у виді позбавлення волі строком на 11 років.

Колегія суддів з правильністю вказаного висновку погоджується та вважає призначене покарання законним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_8 і попередження нових злочинів, а також таким, що не є очевидно несправедливим через м`якість у розумінні ст. 414 КПК України.

Апеляційна скарга прокурора вказаних висновків суду не спростовує, оскільки відомості, наведені на її обгрунтування, - тяжкість та фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, спосіб та механізм його скоєння, предмет посягання, дані про особу обвинуваченого, наявність двох обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, - були відомі суду, проаналізовані у вироку та, на думку колегії суддів, достатньою мірою враховані при призначенні покарання.

На будь-які нові обставини, що мають істотне значення, прокурор не посилається, а доводи його апеляційної скарги зводяться до переоцінки фактичних обставин справи та інших відомостей, що підлягають врахуванню, а також оспорювання реалізації судом свої дискреційних повноважень в частині призначення кримінального покарання у межах, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону згідно ст. ст. 87, 412 КПК України, під час апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4