Справа №337/1137/24
Номер провадження 1-кп/337/272/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження, що внесене до ЄДРД за № 0001040 від 20 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що встановлені ухвалами суду ризики, передбачені п.1,3, 5 ст.177 КПК України - а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків за даним кримінальним провадженням та вчините інше кримінальне правопорушення не відпали та продовжують існувати, підстав для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Обвинувачений ОСОБА_5 просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що свою провину за ст.263 КК України визнає у повному обсязі, кається, сумує, що так вийшло, зазначає, що після його звільнення він протягом 16 років був законослухняною особою, не мав жодного привиду, щодня буде з`являтися до суду та прокурора. В умовах СІЗО лікарі його не обстежили, він втрачає вагу, в СІЗО втратив 18 кг, у нього розвивається дистрофія, панічні атаки, клаустрофобія та депресія.

Адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, на які зазначає прокурор, не є доведеними, а тримання його підзахисного в СІЗО є небезпечним, оскільки він має ряд хронічних захворювань, втрачає вагу, а лікарі при обстеженні його навіть не зважили, жодного лікування він не отримує. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілком забезпечить належну поведінку ОСОБА_5 , він має місце для проживання, отримує допомогу від матері, яка переказує йому кошти.

При вирішенні питання щодо продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, судом не встановлено, доказів, підтверджуючих у нього наявність захворювань, які б унеможливили б його тримання під вартою, суду не надано.

Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року було доручено начальнику Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Запорізькій області організувати здійснення обстеження обвинуваченого ОСОБА_5 за наявності на це його згоди та за потреби забезпечити належне лікування обвинуваченого.

На виконання ухвали суду надійшла відповідь, згідно якої 13.06.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 , 1973 року народження в умовах Запорізької міської медичної частини був оглянутий лікарями (завідувачем, терапевтом, невропатологом, психіатром). Виказував скарги на момент огляду: порушення сну, тривогу, дратівливість. Загальний стан близький до задовільного. Свідомий, контактний. Зіниці D=S, d - 2мм. Фотореакції в?ялі. Шкіра бліда, суха. Венозне русло склерозоване. ПТФС обох нижніх кінцівок. По ходу п/шкірних вен нижніх кінцівок сліди схожі на постін?єкційні різного ступеню давності. В легенях дихання жорстке, хрипів немає. Серцеві тони звучні, ритм правильний. Живіт м?який, б/6. Печінка у ребра. Фіз. відправлення в нормі. Орієнтований вірно. Настрій нестабільний. Мислення торпідне. Егоцентричний, брехливий. Психопродукції не виявлено. Критика формальна. Встановлений діагноз: НОМЕР_1 .21. ПТФС обох нижніх кінцівок. Від здачі аналізів, у тому числі сечі на визначення спектру наркотичних речовин відмовився. Надані рекомендації: модифікація способу життя. Призначень не потребує.

До відповіді надано копію Акту про відмову ОСОБА_5 від клінічного обстеження.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 частини першої ст. 177 КК України: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що наявність ризиків, на які посилається прокурор у судовому засіданні доведена повністю.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, причетність до якого він спростовує, та за який, у разі доведеності його провини, він може бути засуджений до покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, а тому з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, може зникнути та переховуватись від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що узгоджується з рішенням ЄСПЛ справі «Ілійков проти Болгарії» N° 33977/96 від 26.07.2001 року, в якому зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Скоєння ним декількох кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом зброї та боєприпасів, а також наркотичних речовин, свідчить про наявність ризику можливості продовження ОСОБА_5 своєї злочинної діяльності та скоєння нових кримінальних правопорушень.

На теперішній час із свідків допитаний лише ОСОБА_6 , інші свідки не допитані. Як зазначив прокурор, після дослідження матеріалів відеофіксації слідчих дій, зокрема за епізодом від 8 грудня 2023 року, може виникнути потреба щодо повторного допиту свідка ОСОБА_6 та понятих, які наразі не допитані.

Отже, на теперішній час ризик впливу на свідків продовжує існувати та не втратив своєї актуальності

Таким чином, ризики на які посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні, наразі існують та не зменшилися з моменту обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 засуджений вироком від 1 лютого 2024 року за ч.1 ст.309 КК України до одного року обмеження волі, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку.

Доводи сторону захисту про отримання обвинуваченим грошового забезпечення від своєї матері є голослівними та жодним доказом не підтверджені.

Також стороною захисту не надано жодного доказу на підтвердження у обвинуваченого місця мешкання та навіть не зазначено адресу, за якою сторона захисту просить обрати нічний домашній арешт.

Отже, на глибоке переконання суду, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінуються ОСОБА_5 та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, при цьому, враховуючи відсутність доказів на підтвердження наявності міцних соціальних зв`язків, суд вважає неможливим застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, так як на думку суду, вони не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та не зможуть запобігти ризикам, на які посилається прокурор та які встановив суд, а тому приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177,183, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити, у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити до 17 серпня 2024 року (включно).

Повідомити про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя, начальника Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1