Справа № 206/3056/24
Провадження № 1-кс/206/648/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , дослідивши клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000425, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2024 поштою на адресу суду надійшло клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000425, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що СВ ВП № 4 ДРУП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню. Так, встановлено, що 09.06.2024 до ЧЧ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області на лінію «102» надійшло повідомлення від працівників УПП, про те, що 09.06.2024 патрулюючи Самарським районом біля буд. АДРЕСА_1 було зупинено автомобіль VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 , в автомобілі у якого було виявлено та вилучено речовину рослинного походження та речовину білого кольору кристалічного походження. Так, 09.06.2024 в період часу з 17 год. 50 хв. по 18 год. 35 хв. старшим слідчим СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом ОСОБА_4 , на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України за добровільної згоди користувача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено огляд автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_3 , в ході якого виявлено та вилучено: пластиковий контейнер з червоною кришкою, який поміщено до спец. пакету CRI 1151640; 12 самокруток із зеленою речовиною рослинного походження, які поміщені до спец. пакету CRI 1151638; 2 змиви із самокруток на 2 марлевих тампона, які поміщено до 2 безномерних паперових конвертів; 3 сліп пакети із паперовими згортками із зеленою речовиною рослинного походження, які поміщено до спец. пакету CRI 1151637; 3 змиви із власних сліп пакетів із паперовими згортками із зеленою речовиною рослинного походження, на 3 марлевих тампона, які поміщено до 3 безномерних паперових конвертів; сліп пакет із кристалічною речовиною білого кольору, який поміщено до спец. пакету CRI 1151639; змив із сліп пакета із кристалічною речовиною білого кольору, на 1 марлевий тампон, який поміщено до 1 безномерного паперового конверту; 3 паперових згортка із зеленою речовиною рослинного походження, які поміщено до спец. пакету CRI 1151636; автомобіль марки VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_3 . Вказані речі, в порядку ст. 98 КПК України, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, через те, що вони є матеріальними об`єктами, які були об`єктом вчинення злочину, могли зберегти на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Виявлені та вилучені в ході огляду речі, є доказами злочину та існує ризик їх, передачі, знищення, відчуження та/або використання. Враховуючи вищевикладене, а також те, що дані речу мають суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження факту вчинення злочину та можуть використовуватися, чи бути передані, знищені або відчуженні, виникла об`єктивна необхідність у накладенні арешту з метою позбавлення можливості розпоряджатися будь-яким чином та використовувати майно, а саме: речами, виявленими та вилученими 09.06.2024, в ході огляду місця події, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_3 . Разом з тим, прокурор вважала, що необхідно заборонити користування цим майном та обмежити право розпоряджатися ним, так як не застосування заборони розпоряджання та використання вищезазначеним майном може призвести до його використання, передачі та/або відчуження, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню у кримінальному провадженні. Враховуючи вищевикладене, прокурор просила задовольнити клопотання і винести ухвалу про накладення арешту у вигляді заборони на відчуження, користування та розпорядження майном, вилученим 09.06.2024, в ході огляду місця події, проведеного 09.06.2024, а саме: автомобілем марки VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_3 та вказаний транспортний засіб залишити на зберіганні на території штраф майданчика, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши клопотання разом із додатками, на предмет відповідності ст.ст. 170, 171 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, що відповідає п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, у клопотанні не зазначено, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення має значення автомобіль марки VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_3 .

Також, наведені прокурором доводи щодо необхідності накладення арешту саме з метою збереження речових доказів є сумнівними за своєю суттю, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), адже, у даному випадку, відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у права осіб повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В той же час, прокурором в клопотанні не зазначено конкретних підстав та мети застосування арешту автомобіля марки VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_3 , а лише зазначені загальні фрази та припущення, які не чім не аргументовані та не мають жодного документального підтвердження.

Також, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Крім того, прокурором у клопотанні не вказано адресу або будь-яку іншу контактну інформацію власника автомобіля, що унеможливлює виклик останньої в судове засідання для розгляду клопотання за її участі.

Так, дійсно, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Прокурор не обґрунтувала, які існують підстави вважати, що автомобіль, вилучений в ході проведення огляду місця події є речовим доказом.

Частиною 11 ст. 170 КПК України чітко визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Однак, в клопотанні прокурором не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази необхідність такого застосування щодо вилученого автомобіля та доводи прокурора знов ґрунтуються лише на припущеннях.

Крім того, відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання.

Враховуючи вказану норму, слід звернути увагу прокурора ОСОБА_2 , що вона може самостійно підписувати та подавати слідчому судді відповідні клопотання, а не погоджуватисвої ж клопотання власним підписом.

До того ж, всі копії документів, які долучені до клопотання засвідчені не прокурором ОСОБА_2 , а слідчою СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Крім вищезазначеного, слід звернути увагу на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч. 1, 3 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч. 3 ст. 233 КПК України. Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 КПК України, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 КПК України.

Однак, до клопотання прокурора не долучено протокол огляду саме автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN НОМЕР_3 , а долучено лише протокол огляду місця події від 09.06.2024.

Частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Виходячи з вищевикладеного слідчий суддя вважає, що клопотання має бути повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 131-132, 170-174, 369, 371, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000425, відомості про яке внесено до ЄРДР 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України повернути прокурору для усунення недоліків.

Для усунення недоліків встановити прокурору строк в сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1