Справа № 487/3631/24
Провадження № 1-кс/487/2732/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2024 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000703 від 22.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

24.04.2024 року слідчий слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_3 , в рамках здійснення кримінального провадження з проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 22.04.2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000703, звернувся до слідчого судді із указаним клопотанням, у якому просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб, із встановленням суму застави у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60560 гривень. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення ним суми застави, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну у разі їх наявності.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою виявиться недостатнім, так як не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вищевказаним ризикам на час проведення досудового розслідування та судового розгляду справи по суті у суді. Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність утриманців; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; майновий стан підозрюваного, не перешкоджають його утриманню в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

В судовому засіданні прокурор підтримала ініційоване клопотання, просила його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні провину визнав, у скоєному розкаявся, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що зазначені у клопотанні ризики не обґрунтовані, ОСОБА_4 сам припинив свої дії, вину визнає, спричинив невелику майнову шкоду.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування ініційованого заходу, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В провадженні слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2024 за № 0000703, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 24.02.2022 указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і триває дотепер.

Так, 22.04.2024, приблизно об 14:00 годині, більш точного часу під час проведеного досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 знаходився у приміщенні ТОВ «Вигідна покупка», яке здійснює свою підприємницьку діяльність у магазині ТМ «Аврора», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на вчинення таємного викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 , з метою заволодіння чужим майном та оберненням його на свою користь, скориставшись відсутністю уваги з боку працівників супермаркету та інших осіб, шляхом вільного доступу зі стелажів, які розташовані у торгівельному залі вищевказаного магазину, взяв кабель ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартістю 107,50 гривень, та поклав до кишені штанів.

Після чого, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, направився до виходу з магазину. Однак, його протиправні дії були помічені відвідувачем магазину ОСОБА_7 , який попрохав його зупинитись.

В свою чергу, ОСОБА_4 проігнорував вимогу відвідувача магазину та, усвідомлюючи, що його протиправні дії, направлені на крадіжку чужого майна, виявлені сторонньою особою та стали носити відкритий характер, продовжив свої злочинні дії щодо викрадення вищевказаного майна та покинув приміщення магазину, незважаючи на прохання відвідувача зупинитись.

Так, відчинивши вхідні двері, ОСОБА_4 вибіг з приміщення вказаного магазину, та побіг в бік банку «Восток» по проспекту Центральному в місті Миколаєві, де був затриманий співробітниками поліції.

Своїми умисними протиправними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненими в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Вигідна покупка» матеріальний збиток на суму 107,50 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

22.04.2024 слідчим слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 в порядку ст.ст. 208-211, 213 КПК України затримано ОСОБА_4 .

23.04.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Вина підозрюваного ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:заявою про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допита свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протокол огляду предмету (мобільний телефон); протокол огляду предмету (USB-C кабель марки HAVIT -CB6239); довідкою про ціни на товар, актом інвентаризації на магазині ТМ «Аврора» та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на тяжкість правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 (санкція ч. 4 ст. 186 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років), останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність.

Слідчий суддя вважає, що ні слідчий в клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели достатніх підстав, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 ; раніше не судимий; про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, суд вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000703 від 22.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці до 22.06.2024 (включно), заборонивши йому в період часу з 17.00 години по 10.00 годину наступного дня залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (за винятком часу дії повітряної тривоги).

Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: не відлучатися з міста проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в України; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 25.04.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1