Справа № 752/9388/22 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/185/2024 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0002817 від 12.11.2021 року за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002817 від 12.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365-2 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва для усунення виявлених порушень.

Вказане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що прокурор не виконав обов`язок, передбачений ч. 1 ст. 293 КПК України щодо вручення копії обвинувального акту, який повинен відповідати встановленим КПК України вимогам, та копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Також зазначив, що усунути зазначену обставину під час підготовчого судового засідання за умови відмови підозрюваних та захисників отримувати акти та реєстри у судовому засіданні суд не має можливості, а тому суд вирішив, що в цьому випадку за доцільне відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вказаний обвинувальний акт повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями,в якій указав, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що чіткої вказівки про спосіб надання копії процесуальних документів в законі немає. Обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_14 обвинувальний акт та реєстр матеріалів було направлено поштовим відправленням за їх місцем мешкання в м. Києві, а також за місцем мешкання за кордоном, тобто стороною обвинувачення вжито всіх вичерпних заходів, направлених на вручення цим особам обвинувального акта з додатками, враховуючи їх фізичну відсутність на території України на момент вчинення таких дій прокурором. Більше того, прокурором запропоновано вручити вказані документи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні, однак суд першої інстанції не з`ясував думку обвинувачених з цього питання та передчасно зазначив в ухвалі про їх відмову від отримання таких екземплярів. Щодо вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів обвинуваченому ОСОБА_9 , то після неявки останнього на виклик до слідчого для такого вручення, вони були направлені за місцем мешкання обвинуваченого та за адресою адвокатської діяльності його захисників, які здійснюють свою адвокатську діяльність в одній адвокатській конторі за однією адресою, що на думку апелянта, не порушує право на захист ОСОБА_9 і вважає, що сторона захисту отримала обвинувальний акт та реєстр в належний спосіб. Крім того, на дату складання та направлення обвинувального акта (01.08.2022) право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_15 було зупинено, а тому законних підстав для направлення останньому обвинувального акта та реєстру не було. Також прокурор звернув увагу на те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190 та ч. 3 ст. 209 КК України є особливо тяжкими злочинами, а тому відповідно до ч. 4 ст. 315 КПК України обвинувачені мають право на колегіальний розгляд справи, чого судом їм роз`яснено не було. За наведених обставин просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції з підготовчого судового засідання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги з доповненнями;

обвинувачених та їх захисників, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з огляду на таке.

За змістом п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право ухвалити рішення про повернення обвинувального акта прокурору у випадку, коли він не відповідає вимогам КПК України. Вимоги до обвинувального акта викладені у ст. 291 КПК України. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що додатки до обвинувального акта, необхідність надання яких передбачена ч. 4 ст. 291 КПК України є невід`ємною складовою обвинувального акта. У зв`язку із цим, при перевірці дотримання стороною обвинувачення положень закону, які регламентують вимоги до обвинувального акта суд першої інстанції повинен перевірити наявність додатків, указаних у ч. 4 ст. 291 КПК України. При цьому, на думку колегії суддів, зазначена перевірка повинна носити не формальний, а реальний характер, тобто суд повинен у межах наявних у нього даних перевірити факт виконання стороною обвинувачення тих дій, підтвердженням яких є документи, зазначені у ч. 4 ст. 291 КПК України. Не проведення такої перевірки може призвести до наслідків, за наявності яких в подальшому суд повинен буде виконувати не властиві йому функції (вручати копії обвинувального акту, копії цивільного позову), або які будуть перешкодою для подальшого провадження (відсутність реєстру матеріалів досудового розслідування чи довідки про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження). Наведене указує на те, що не надання документів, передбачених ч. 4 ст. 291 КПК України, чи надання таких документів, які не підтверджують факт вчинення процесуальних дій, що підтверджуються цими документами, є перешкодою для призначення судового розгляду і є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Статтею 293 КПК України передбачено, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування. Між тим до обвинувального акта не долучено розписки ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_9 , а також його захисника ОСОБА_15 , про отримання ними копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Судом першої інстанції встановлено те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не були вручені вказаним особам. Направлення копій цих документів засобами поштового зв`язку не вказує на факт їх вручення вказаним особам, який повинен підтверджуватися відповідною розпискою, оскільки чинним кримінально-процесуальним законодавством, а саме ст. 293 КПК України, не передбачено можливості вручення обвинувального акта підозрюваному шляхом надсилання поштою чи іншим чином, крім як особистого вручення підозрюваному та відповідно визначеною нормами КПК України особою.

Колегія суддів також погоджується з доводами суду першої інстанції, що такий спосіб вручення обвинувального акта щодо підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників був вжитий без наявних для того підстав та з порушенням вимог п. 9 ч. 2 та ч. 3 ст. 291 КПК України, оскільки прокурором не вживались будь-які заходи щодо вручення обвинувального акта ОСОБА_9 під розписку, як того вимагає процесуальний закон, а обвинувальний акт, який був направлений, був неналежно оформлений, а саме, не підписаний слідчим, не затверджений прокурором, непрошитий.

Наведене указує на обґрунтованість висновків суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам закону. За наявності цих обставин суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору, належним чином мотивувавши своє рішення.

Дійсно, як зазначив прокурор в апеляційній скарзі, чітка вказівка про спосіб надання копії процесуальних документів в законі відсутня, однак вонаопосередковано випливає з встановлених КПК України вимог щодо обов`язку прокурора під розписку надати копії таких документів, що можливо лише шляхом особистого вручення вказаних документів. Щодо доводів прокурора про неможливість вручення копії обвинувального акта та копії реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_9 , внаслідок його неявки на виклик до слідчого для такого вручення, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження, які не містять відомостей про те, що прокурором вживалися передбачені кримінальним процесуальним законодавством заходи для належного вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченому, що обвинувачений зловживав своїми процесуальними правами, що призвело до неможливості належного вручення йому копії обвинувального акта та викликало необхідність направлення вказаних документів поштою за місцем проживання обвинуваченого. Позицію прокурора щодо відсутності законних підстав для направлення обвинувального акта та реєстру захиснику ОСОБА_15 колегія суддів вважає обґрунтованою, оскільки на той час його право на заняття адвокатською діяльністю було зупинене, однак звертає увагу на те, що вказані особи є різними процесуальними фігурами і направлення обвинувального акта захиснику не виключає обов`язок прокурора вручити належним чином обвинувальний акт підозрюваному.

За наявності наведених вище порушень закону встановлених судом першої інстанції у ході підготовчого судового засідання колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта є законним та обґрунтованим, що в свою чергу вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги.

Посилання прокурора на те, що судом не було роз`яснено обвинуваченим їх право на колегіальний розгляд справи, не спростовує правильність висновків суду першої інстанції щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України.

Ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002817 від 12.11.2021 року відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2023 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002817 від 12.11.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365-2, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 362, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 365-2 КК України, повернуто прокурору Голосіївської окружної прокуратури м. Києва для усунення виявлених порушень залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4