справа № 399/116/24
провадження № 1-кп/399/35/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Онуфріївка обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 21.02.2024 року, яка надійшла разом з обвинувальним актом та додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 19.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Байдакове, Онуфріївського району, Кіровоградської області, українки, громадянка України, не заміжня, пенсіонерка, зареєстрована та фактично проживаюча по АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України,-

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України введено воєнний стан строком на 30 діб з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого в подальшому було продовжено. При цьому, Указом Президента України від 06.11.2023 року №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб. 15 січня 2024 року, о 10.45 годині, ОСОБА_3 з метою придбання продуктів харчування прийшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , де свою підприємницьку діяльність здійснює Приватне підприємство «Фудстор», , юридична адреса: АДРЕСА_3 , де у неї винник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме належних Приватному підприємству «Фудстор» товарів, продаж яких здійснювався у приміщенні вказаного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні торгового залу вказаного магазину, в присутності працівників магазину та інших покупців, які не усвідомлювали протиправний характер дій останньої, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, о 10.47 годині із полиці холодильної вітрини взяла до рук належну Приватному підприємству «Фудстор» одну вакуумну упаковку із вмістом ковбаси напівкопченої Краківської в кількості 0,630 кг вартістю 373 грн., а о 10.54 годині із полиці торгівельного стелажу взяла до рук належну Приватному підприємству «Фудстор» одну пляшку ємністю 250 мл із вмістом крем-гелю для душу DOVE фісташковий і магнолія, вартістю 95 грн. 27 коп., а всього на загальну суму 468 грн. 27 коп., які в період часу з 10.47 години до 10.55 години з метою уникнення виявлення її протиправних дій сховала до сумки, яка була при ній, та о 10.59 годині, не розрахувавшись за вказані товари зникла з місця вчинення злочину, таємно викравши вказане майно, та в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому Приватному підприємству «Фудстор» матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила таємне викрадення чужого майна, вчинено в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Вона ж, 19 січня 2024 року, о 11.00 годині, з метою придбання продуктів харчування прийшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по Центральна, 9 в АДРЕСА_2 , де свою підприємницьку діяльність здійснює Приватне підприємство «Фудстор», , юридична адреса: АДРЕСА_3 , де у неї винник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме належних Приватному підприємству «Фудстор» продуктів харчування, продаж яких здійснювався у приміщенні вказаного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні торгового залу вказаного магазину, в присутності працівників магазину та інших покупців, які не усвідомлювали протиправний характер дій останньої, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, о 11.00. годині із полиці торгівельного стелажу взяла до рук належні Приватному підприємству «Фудстор» цукерки Гуллівер в кількості 0,518 кг вартістю 339 грн. 30 коп. за 1 кг на суму 175 грн. 75 коп., а о 11.03 годині із полиці холодильної вітрини взяла до рук належну Приватному підприємству «Фудстор» вакуумну упаковку із вмістом ковбаси напівкопченої Краківської в кількості 0,636 кг вартістю 373 грн., а всього на загальну суму 548 грн. 75 коп., після чого о 11.03 годині з метою уникнення виявлення її протиправних дій сховала вказані продукти харчування до сумки, яка була при ній, після чого о 11.10 годині ОСОБА_3 розрахувалася за інші товари, які бажала придбати, не пред`явивши касиру магазину вказані вище продукти харчування і не розрахувавшись за них, зникла з місця вчинення злочину, таємно викравши вказане майно, та в подальшому розпорядилася викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому Приватному підприємству «Фудстор» матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила повторне таємне викрадення чужого майна, вчинено в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинила кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємно викрала чуже майно, вчинила в умовах воєнного стану, та повторно таємно викрала чуже майно, вчинила в умовах воєнного стану.

Між прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , якому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000102 від 19.01.2024 року та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 52, 468-470, 472 КПК України, 21.02.2024 року укладена угода про визнання винуватості.

За змістом угоди про визнання винуватості 21.02.2024 року обвинуваченій ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри про те, що вона підозрюється у вчиненні умисних злочинів у сфері проти власності, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, у повторному таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України.

В угоді наведені обставини вчинення кримінального правопорушення.

В угоді зазначено, що згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_3 на обліку у лікаря - нарколога та психіатра та не перебуває, раніше не судима, пенсіонер, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, щиро кається у вчиненні злочину, активно сприяла розкриттю злочинів, добровільно відшкодувала завданих збитків,під час досудового розслідування беззастережно визнала свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачена ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та беззастережно.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням положень ст. 75 та ст. 76 КК України. Із запропонованим видом та мірою покарання згодна.

В угоді зазначено, що сторони розуміють, що при ухваленні вироку на підставі угоди судом відповідно до вимог ст.ст. 374, 475 КПК України буде прийнято рішення щодо речових доказів і документів; про відшкодування процесуальних витрат; заходів забезпечення кримінального провадження.

За змістом угоди ОСОБА_3 розуміє наслідки укладання та затвердження угоди передбачені ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Підозрювана ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що обвинувачення їй зрозуміле та свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України беззастережно визнала повністю, щиро розкаялася, зазначила, що їй соромно за дії, які вона вчинила та подібне більше не повториться.

Зазначила, що кримінальне правопорушення нею скоєне за фактичних обставин викладених в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості. Вона розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид та міру передбаченого угодою покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Також зазначила, що угоду про визнання винуватості з прокурором вона уклала добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просила затвердити угоду. Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України. Просила затвердити угоду.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства України, просив затвердити угоду та винести відповідний вирок на підставі угоди з покаранням, яке було узгоджене сторонами в угоді. Також прокурором зазначено, що угода укладена добровільно, тобто її укладення не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , також просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що дана угода цілком відповідає вимогам КПК України, була укладена між підозрюваною ОСОБА_3 та прокурором за його присутності. Істотні умови угоди були погоджені сторонами у присутності сторони захисту добровільно, без будь-якого тиску, вказана угода відповідає внутрішній волі обвинуваченого (підозрюваного на стадії досудового розслідування).

Обвинувачена не заперечувала щодо затвердження угоди судом.

Представник потерпілого приватного підприємства «Фудстор» ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, жодних заяв, клопотань від останнього до суду не надійшло. Прокурором надано письмову згоду представника потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши прокурора, обвинувачену ОСОБА_3 та її захисника, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2, ч. 4 (п.1), ч. 5 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України, зазначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Статтею 474 КПК України, визначено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, то розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, які згідно зі ст.12 КК України, є тяжкими злочинами.

Судом у обвинуваченої з`ясовано, що вона цілком розуміє, що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень, у вчиненні яких її обвинувачують, а вона має права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у т.ч. на отримання правової допомоги безоплатно, у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; також судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, усвідомлює, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди; також відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Судом також з`ясовано у обвинуваченої, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, обвинуваченій зрозумілі.

Після наданих судом роз`яснень обвинувачена не заперечила проти затвердження угоди.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена (підозрювана на стадії досудового розслідування) беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних в обвинувальному акті фактичних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання погоджена сторонами в угоді передбачена санкцією ч.4 ст. 185 КК України, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченої та встановлено, що вона зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не порушують законних прав та інтересів сторін.

Міра покарання, узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченої і відповідає вимогам та загальним засадам призначення покарання.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

За умовами ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.ч.3-4 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваною за участю її захисника необхідно затвердити, ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185 КК України так як вина її доведена повністю і її дії суд кваліфікує по ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджені сторонами вид та міру покарання, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 468-476 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 21.02.2024 року між прокурором Онуфріївського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , якому на підставі статей 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000102 від 19.01.2024 року та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102 від 19.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

- фіскальний чек ІД від 19.01.2024, прозорий поліетиленовий пакету із написом на стікері «Цукерки АВК Гуллівер», вилучені 19.01.2024 в ході огляду приміщення кабінету завідуючого магазину торгівельної марки «МаркеОпт», розташованого по АДРЕСА_2 , пластикова пляшка білого кольору із написом на пляшці: «Dove calming Shower gel» та «UA крем-гель для душу DOVE фісташковий крем і магнолія…», вилучена 19.01.2024 в ході огляду двору багатоквартирного будинку по АДРЕСА_4 - передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, розташовану в приміщенні будівлі Сектору поліцейської діяльності № 1 (смт. Онуфріївка) Відділення поліції № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити;

- цукерки «Гуллівер» торгівельної марки «АВК» в кількості 0,518 кг., та прозора вакуумна упаковка із вмістом ковбаси Краківської торгівельної марки «Фарро» в кількості 0,636 кг, вилучені 19.01.2024 в ході огляду приміщення кабінету завідуючого магазину торгівельної марки «МаркеОпт», розташованого по АДРЕСА_2 - повернуто ПП «Фудстор» - залишити власнику;

- DVD-R диск, наданий представником потерпілого ОСОБА_6 , із копією відеозаписів камер спостереження, встановлених в приміщенні магазину МаркетОпт», розташованого по АДРЕСА_2 , від 15 та 19 січня 2024 - знаходиться при матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Онуфріївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1