справа № 208/1392/24
№ провадження 1-кс/208/560/24
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2024 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР №0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоуспенівка Веселівського району Запорізької області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючому, не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше засудженого:

- 10.11.2009 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі строком 2 роки; на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 1 рік;

- 25.06.2010 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 04.11.2011 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 187, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно 7 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 25.03.2014 із Никитинської ВК Донецької області (№ 87) умовно-достроково на невідбутий строк 3 роки 6 місяців 16 днів;

- 07.08.2015 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ч. 5 ст. 71 КК України остаточно 3 роки 11 місяців позбавлення волі; звільнений 15.06.2020 із Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№ 94) по відбуттю строку покарання;

- 03.02.2022 Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 2 роки;

- 13.12.2022 обвинувальний акт скеровано до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

Слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного в №0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просив:

1.Застосувати у рамках кримінального провадження № 0000239 від 20.02.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

2.На підставі ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.183 КПК України визначати розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3.У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, невиконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

1)Прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження

2)Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду

3)Повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження внесене в ЄРДР №0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в межах якого встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, 21.03.2024 року пред`явлено підозру.

ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення, передбаченні ст.ст. 185, 186, 187, 190 КК України, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин:

25.12.2023 в вечірній час доби (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував в районі будинку АДРЕСА_3 , де знайшов на землі чоловічий гаманець, та відкривши його, побачив дві банківські картки та написані на аркуші паперу пін-коди до них. В цей момент у нього виник прямий протиправний умисел, спрямований на привласнення офіційних документів, а саме вищезазначених банківських карток, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на привласнення офіційних документів, з корисливих мотивів, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдені ним банківські картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , та АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 належать іншій особі та відповідно до вимог ч.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційними документами, а також усвідомлюючи, що вищезазначені платіжні картки є електронними платіжними засобами у вигляді емітованих в установленому законодавством порядку пластикових карток, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором, з корисливих мотивів та корисливої мети привласнив офіційні документи, а саме платіжні картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 та АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , володільцем яких є ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_6 місце вчинення кримінального проступку залишив, утримуючи при собі вищевказані офіційні документи та розпорядився привласненим майном на власний розсуд з корисливих мотивів.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, а саме у привласненні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів.

Крім того, 05.01.2024 о 16.44 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля банкомату КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . При собі він мав раніше привласнену банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , якою на праві власності користувався ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_6 виник прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із банківського рахунку зазначеної банківської картки.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із банківського рахунку зазначеної банківської картки, ОСОБА_6 05.01.2024 о 16.44 год., перебуваючи біля банкомату КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект В. Стуса, буд. 10/12, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи таємно, повторно, умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), за допомогою раніше привласненої банківської картки емітованої АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , банківський рахунок НОМЕР_3 , якою на праві власності користувався ОСОБА_7 , за допомогою раніше знайденого пін-кода, через банкомат КБ «ПриватБанк» здійснив зняття грошових коштів в сумі 5500 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 5500 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, 06.02.2024 о 14.29 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля банкомату КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 . При собі він мав раніше привласнену банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , якою на праві власності користувався ОСОБА_7 . В цей момент у ОСОБА_6 виник прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із банківського рахунку зазначеної банківської картки.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із банківського рахунку зазначеної банківської картки, ОСОБА_6 06.02.2024 о 14.29 год., перебуваючи біля банкомату КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, діючи таємно, повторно, умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами), за допомогою раніше привласненої банківської картки емітованої АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , банківський рахунок НОМЕР_3 , якою на праві власності користувався ОСОБА_7 , за допомогою раніше знайденого пін-кода, через банкомат КБ «ПРиватБанк» здійснив зняття грошових коштів в сумі 5400 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_6 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 5400 гривень 00 копійок, а всього потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнової шкоди на загальну суму 10900 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином останній повідомлений про підозру у вчиненні кримінального проступку та тяжких злочинів, за які Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-Оглядом місця події від 19.03.2024, згідно якого потерпілий вказав місце можливої втрати гаманця з банківськими картками;

-Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , зафіксованими у протоколі допиту останнього;

-Тимчасовим доступом до речей та документів та оглядами вилучених документів;

-Оглядом вилучених речей;

-Показаннями свідка ОСОБА_8 , зафіксованими у протоколі допиту останньої;

-Іншими доказами у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України:

-переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду:

Підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків (постійного місця роботи, осіб на утриманні, зареєстрований в іншому місті), що вказує на те, що підозрюваний має можливість у будь-який момент залишити межі міста та області. При цьому підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення за які Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, яке може спонукати підозрюваного до недотримання належної процесуальної поведінки та до вчинення дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин.

-вчините інше кримінальне правопорушення:

Підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку та тяжких злочинів майнової спрямованності, при цьому не маючи постійного місця роботи та заробітку. ОСОБА_6 є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення злочинів майнової спрямованості, за вчинення яких відбував покарання в місцях позбавлення волі, що вказує що саме вчинення вказаних злочинів і є його основним джерелом доходу. При цьому необхідно зазначити, що ОСОБА_6 раніше засуджений за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 185, 186, 187, 190 КК України, починаючи з 10.11.2009, останній раз 03.02.2022 Заводським районним судом нм. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 2 роки, та стосовно якого 13.12.2022 обвинувальний акт скеровано до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 190 КК України, що свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення не став та продовжує свою злочинну діяльність.

-незаконно впливати на свідка та потерпілого:

Підозрюваний ОСОБА_6 має можливість отримати доступ до матеріалів кримінального провадження, в тому числі до анкетних даних потерпілого та свідків. Ця обставина вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_6 має реальну можливість впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідків, з метою зміни показань останніми.

На думку органу досудового розслідування та прокурора, інший будь-який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та знизити ризики які є актуальними.

В судовому засіданні прокурором та слідчим підтримано клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначено, що підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а саме: протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколом огляду місця події, протоколами тимчасового доступу, банківськими відомостями про списання грошових коштів з рахунку потерпілого, видачею банківської картки, постановою про визнання речовими доказами. Крім того, виходячи з характеризуючих даних на особу підозрюваного, який неодноразово судимий за корисні злочини, має не зняту та не погашену в передбаченому законом порядку, є обвинуваченим за ч. 2 ст. 190 КК України обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, який скоїв під час іспитового строку, що не призвело до виправлення останнього, та ним скоєно ряд нових корисних злочинів у скоєнні яких він підозрюється в межах даного провадження. Крім того, у останнього відсутнє місце роботи, доходи, та сталі соціальні зв`язки, а тому заявлені ризики є актуальними, і визначені як ризики передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які за своїй сукупності дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1,3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході розгляду клопотання не оспорюючи фактичні дані щодо обставин подій в яких він підозрюється та її обґрунтованості, просив застосувати до нього домашній арешт, за місцем його фактичного проживання.

Захисник вважала що клопотання не підлягає задоволенню, так як прокурором до клопотання не долучені докази на підтвердження заявлених ризиків. Тим більш підозрюваний не ухилявся від явки до слідчого, не здійснював впливу на потерпілого та свідків, а навпаки має намір на відшкодування шкоди потерпілій особі, має місце проживання, а тому домашній арешт забезпечить його процесуальну поведінку.

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 21.03.20224 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, прокурор та слідчий підтримуючи клопотання посилаються на підтвердження обґрунтованості підозри пред`явленої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким, а саме: витягу з ЄРДР яким зареєстроване кримінальне провадження, заявою-повідомленням про скоєний злочин, показами потерпілої особи, свідків, протоколами тимчасового доступу, речовими доказами, протоколами огляду предметів, та іншими доказами з їх сукупності.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, який має незняті та непогашені в передбаченому законом порядку судимості за корисні злочини, та на час події, знаходиться на іспитовому строку встановленому за Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.02.2022 за ч. 2 ст. 190 КК України, обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України, в зазначений іспитовий термін, та є підозрюваним по даному кримінальному провадженню за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, що підтверджує що останній на шлях виправлення не став та знов підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим суддею враховується як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, у разі доведення його винуватості в межах даного кримінального провадження, яке згідно до санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення полі від 5до 8 років, тобто реальне покарання.

Посилання сторони захисту щодо не доведення прокурором заявлених ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та можливості перебування підозрюваного на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, передбачає наявність можливості проживати за певною адресою підозрюваного, так і забезпечення його життєвих потреб під час перебування на такому запобіжному заході, проте як встановлено під час розгляду клопотання підозрюваний у м. Кам`янське проживає без реєстрації, сам без утримання його іншими особами, що виключає можливість забезпечення дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, на іншому запобіжному заході ніж тримання під вартою, так як ризик скоєння іншого кримінального правопорушення оцінюється як реальний.

Також, слідчий суддя враховуючи характеризуючи данні на підозрюваного, вважає доведеними ризики заявлені прокурором як можливість переховування від органу досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість можливого покарання у разі доведення вини, так і можливого впливу на потерпілу особу та свідків, так як їх покази під час розгляду кримінального провадження сприймаються судом безпосередньо.

А тому враховуючи всі встановлені фактичні обставини, обґрунтованість підозри, клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, на підтвердження заявлених ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 4 ст. 185 КК України, як тяжкого злочину, а тому враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, згідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що дорівнює 3028* 80 = 242240 гривень 00 копійок.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, як підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР №0000239 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2024, за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, а саме по 17 травня 2024 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок , після внесення якої він підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, невиконання яких тягне можливість з астосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

4)Прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження

5)Не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду

6)Повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи

У клопотанні сторони захисту відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1