Справа № 932/3398/24
Провадження № 1-кс/932/1099/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радгоспне, Харківської обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, утриманців не маючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання у м. Дніпро, раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що у провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000535 від 19.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2024 року в період часу з 15 год. 30 хв. до 15 год. 50 хв., ОСОБА_4 знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , побачив раніше знайому йому потерпілу ОСОБА_8 , у якої на шиї висів золотий ланцюжок з золотим хрестиком, та ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння вказаним майном.

Після чого, ОСОБА_4 реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розуміючи, що його дії є очевидним для потерпілої, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок з золотим хрестиком загальною вартістю 20000 гривень, після чого, відштовхнув потерпілу від себе та утримуючи при собі викрадене майно покинув місце злочину розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 20000 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

19.04.2024 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (грабіж).

Згідно із клопотанням, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування.

Сторона обвинувачення з огляду на тяжкість злочину, наявності ризиків та особи підозрюваного, вважає доцільним застосування до ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозру визнав, насильство до потерпілої не застосовував, золотий ланцюжок з хрестиком викинув до трави, знайти його не вдалось можливим.

Захисник також заперечував проти клопотання, вказавши на недоведеність ризиків. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; повідомленням про підозру гр. ОСОБА_4 протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_4 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З урахуванням досліджених матеріалів, вбачаю наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу враховую, що ОСОБА_4 як особа характеризується негативно, має судимості, за вчинення корисливих злочинів, у нього відсутні будь-які міцні соціальні зв`язки, він не має офіційного джерела доходу, тому схильний до вчинення нових злочинів. Водночас враховую тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, скоєння такого в умовах воєнного стану та із застосуванням насильства до потерпілої, яка від поштовху ОСОБА_4 впала та отримала травму колін та стегон.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

За положеннями ч. 5 ст. 131 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять, надані сторонами кримінального провадження, докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та доведеність ризиків, особу підозрюваного, вважаю за доцільне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише в умовах обмеження свободи буде можливим запобігання ризику, передбаченого п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено недостатність застосування інших більш м?яких запобіжних заходів, що узгоджується з приписами ст. 194 КПК України.

Що стосується можливості визначення застави, то відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки згідно медичної довідки № 2483 потерпіла отримала забій правого ліктьового суглоба, забій обох колінних суглобів, що свідчить про застосування до неї насильства безпосередньо під час скоєння даного злочину, вважаю доцільним не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

Строк дії ухвали встановити до 16.06.2024.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11