Справа № 404/3813/24
Номер провадження 1-кп/404/182/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0001059 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-23.06.2015 року вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області, за ч.2 ст. 187 КК України, до позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією майна.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, та Указом від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ) із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан. Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 годин 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб. Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України № 3564 від 06.02.2024 року, «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким затверджено Указ Президента України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Так, 15.04.2024, близько 13 години 30 хвилини, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено,тобто в період дії воєнного стану, ОСОБА_3 проходив по провулку Козацькому, де його увагу привернуло домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить потерпілій ОСОБА_5 .

Однак, розуміючи і знаючи, що на території домоволодіння, яке зовні огороджено парканом, зберігаються належні потерпілій ОСОБА_5 , електричні дроти марки «ВВГ 3х1,5», y ОСОБА_3 , виник умисел, спрямований на повторне,таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням на територію домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи таємно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, шляхом віджиму металевої огорожі, а саме паркану переліз через нього, тим самим подолав перешкоду доступу до території домоволодіння та в подальшому шляхом демонтажу здійснив зріз електричного кабелю довжиною 18 метрів, марки «ВВГ 3х1,5», вартістю 366 гривень 02 копійки, які помістив до полімерного мішку, який мав при собі.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 намагався проникнути до приміщення самого будинку за допомогою драбини, але в подальшому був затриманий охоронцями охоронної фірми «ТОВ SKYSecurity».

Таким чином, ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з яким він 15.04.2024 року близько 13 год. 00 хв. він проходив біля домоволодіння по АДРЕСА_2 , де побачив електричні дроти. Шляхом віджиму металевої огорожі проник на територію домоволодіння звідки намагався викрасти електричні дроти, Також мав намір проникнути до будинку за допомогою драбини, але був затриманий охоронцями охоронної фірми.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням у інше сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є закінченим замахом на умисний тяжкий злочин, особу винного, який одружений, не перебуває на обліках в лікарнях, раніше судимий за вчинення тяжкого умисного корисливого злочину.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений замах на тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, позитивних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий злочин, суд вважає, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк, яке обвинувачений повинен відбувати реально.

Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових злочинів. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, які випливають із положень ст.194 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; електричний дріт, навісний замок - залишити потерпілій; рукавиці плоскогубці, лом - знищити

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

До набрання вироком законної сили залишити обраний до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 1514 грн. 56 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Кіровського районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1