Справа № 461/2324/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/436/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режим відеоконференції апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_6 - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ОСОБА_6 , підозрюваному у кримінальному провадженні № №0000361 від 16.03.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України

за участю прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_10

представника потерпілої: ОСОБА_11

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України у кримінальному провадженні №0000361 від 16.03.2024 року

Слідчий СУ ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000361 від 16.03.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2024 року таке клопотання задоволено. Обрано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 діб - до 14.05.2024 року включно, без визначення розміру застави.Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_12 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.ст. 179, 184 КПК України, а інші запобіжні заходи можуть не запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. З огляду на те, що злочин спричинив загибель людини, слідчий суддя прийшов до висновку, що відсутні підстави для визначення розміру застави.

На ухвалу слідчого судді захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Адвокат ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із обмеженням волі або відповідно до ч.3 ст.183 КПК України визначити розмір застави.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Стверджує, що вказані ризики є надумані та шаблонні, формально перелічені та не є достатні для обрання найсуворішого запобіжного заходу. А аргументів щодо неможливості обрання більш м`яких запобіжних заходів - в оскаржуваній ухвалі не наведено.

Звертає увагу, що злочин, який інкримінує сторона обвинувачення підозрюваному є необережний, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має міцні соціальні зв`язки, виховує неповнолітню дитину, вину визнав, щиро розкаявся, примирився з потерпілим, про що свідчить розписка про відсутність до підозрюваного претензій морального та матеріального характеру, ризики, на які покликається сторона обвинувачення є недоведені.

Наголошує, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде спів мірним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки , так як ОСОБА_6 не має жодного наміру перешкоджати проведенню досудового розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_8 покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що обраний запобіжний захід є занадто суворий. Підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає. Немає підстав вважати, що підозрюваний буде створювати перешкоди слідству щодо встановлення об`єктивної істини у справі. Не може незаконно впливати на свідків, оскільки таких у справі нема. Судово-медична експертиза вже проведена, авто технічна носить формальних характер, тому можливість впливу на експертів відсутня.

Вплив на потерпілих теж відсутній, що підтверджується розпискою матері та брата загиблого, про відсутність до підозрюваного будь-яких претензій матеріального чи морального характеру.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя не врахував те, що злочин вчинено із необережності, особу підозрюваного, визнання ним вини, допомогу потерпілим, той факт, що на утриманні у підозрюваного перебуває малолітній син, батько похилого віку.

Стверджує що не визначати розмір застави - є правом, а не обов`язком суду. А при згаданих обставинах є можливим застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу або визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, виступ підозрюваного та його захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, думку потерпілої та її представника, які підтримали подані апеляційні скарги та не заперечили щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі, думку прокурора, який заперечив подані апеляційні скарги, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК КК України, що є тяжким злочином.

Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця пригоди від 16.03.2024з додатками до нього;результатом тестування водія ОСОБА_6 на алкоголь, а також іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження і не оспорюється апелянтами.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя підставно зазначив, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч.3 ст.286-1 КК України), санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років.

Разом з тим, слідчий суддя вказав, що вважає, що у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, у зв`язку з чим запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу не є можливим.

Як вбачається із ухвали суду першої інстанції, при обранні підозрюваному ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не було визначено розміру застави.

На переконання колегії суддів, обираючи найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави підозрюваному ОСОБА_6 слідчим суддею хоч і встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, проте не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь.

Тяжкість покарання, що загрожує особі, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, адже загроза застосування у майбутньому суворого покарання значно підвищує ризик того, що особа може ухилитися від слідства та/або суду. Однак сам факт того, що за кримінальне правопорушення, інкриміноване особі передбачається досить суворе покарання ще не свідчить про існування ризику переховування особи від слідства та/або суду та не може бути єдиною обставиною, якою обґрунтовується необхідність застосування до особи запобіжного заходу. Позиція Європейського суду з прав людини з цього приводу є категоричною - небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

При оцінці ризику переховування від органів досудового розслідування або суду виключно внаслідок можливості застосування до особи суворого покарання вказаний елемент може братися до уваги виключно поряд із іншими обставинами, тобто, у контексті чинників, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною (рішення у справі «Бессієв проти Молдови»).

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим.

Згідно з положеннями ч. 4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Із згаданого законодавчого положення слідує, що не визначення розміру застави щодо категорій злочинів передбачених ч.4 ст.183 КПК України - це право, а не імперативний обов`язок суду.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався; має сталі соціальні зв`язки, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вину визнає, злочин, який інкримінується ОСОБА_6 характеризується необережною формою вини, не вчиняв жодних дій по перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні; потерпілі у провадженні претензій морального чи матеріального характеру до підозрюваного ОСОБА_6 не пред`являють, що підтверджується відповідними розписками та поясненнями наданими ними при апеляційному розгляді, - приходить до переконання, що обставини визначені ст. 177 КПК України у світлі наявних даних про особу підозрюваного, характер вчинення злочину, у якому він підозрюється та позицію потерпілих відповідають конкретним обставинам справи на стадії кримінального провадження та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 233 600 грн.

Таким чином, колегія суддів, аналізуючи в сукупності всі встановлені обставини, а також те, що інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину з необережною формою вини, за який чинним законом передбачено покарання у покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 5 до 10 років, приходить до висновку, що правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід не вбачається і вважає, про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в межах передбачених ст. 182 КПК України в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян для працездатних осіб, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 18 березня 2024 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під ОСОБА_6 , підозрюваному у кримінальному провадженні № №0000361 від 16.03.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - скасувати.

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_12 задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» строком на 60 днів - до 14.05.2024 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до положень ст.182 КПК України заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 233 600,00 грн. (двісті тридцять три тисячі шістсот гривень нуль копійок).

Роз`яснити ОСОБА_6 право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на рахунок: IBAN: UA0085066, банк отримувача: ДКС України, м.Київ , , код банку отримувача (МФО) 820172.

Внесення визначеної застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3)повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 його процесуальні обов`язки, які випливають з положень ст. 182 КПК України та те, що у разі невиконання ним своїх обов`язків застава буде звернена в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4