Справа 350/464/24
Номер провадження 1-кп/350/102/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2024 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000025, відомості про яке внесені в ЄРДР 01.02.2024, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Креховичі та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, судимого вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 23.02.2024 до покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

суд -

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, форми вини і мотивів, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

ОСОБА_3 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції ВП №2 (сел. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, як «кривдник», будучи особою, засудженою вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2024 за ст. 126-1 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, а в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», знову умисно та безпричинно вчинив по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 насильство.

Так, 29.01.2024 року близько 23:00 год., в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за місцем проживання в АДРЕСА_1 , знову вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, що виразилось в словесних образах та погрозах фізичною розправою, які викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю та суттєво погіршило якість життя потерпілої загалом.

Продовжуючи свою злочинну діяльність спрямовану на вчинення домашнього насильства, 10.02.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , знову вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилось у словесних образах та погрозах фізичною розправою, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_1 від 10.02.2024 року терміном дії 5 діб.

Крім цього, 11.02.2024 року протягом дня ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , знову вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство, що виразилось у словесних образах, приниженні її честі та гідності, погрозах фізичною розправою, у зв`язку з чим ОСОБА_5 12.02.2024 року близько 02:00 год. ночі була змушена піти з дому.

Також, 10.03.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , знову вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилось у словесних образах та погрозах фізичною розправою, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис серії НОМЕР_2 від 10.03.2024 року терміном 5 діб.

Такі систематичні умисні протиправні дії ОСОБА_3 , що виразилися у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурної лайки на адресу останньої, погрозах фізичною розправою, приниженні її честі та гідності, у зв`язку з чим у останньої виникли побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_5 .

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження:

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечив проти розгляду справи у порядку, передбаченому ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання поклалася на розсуд суду.

ІІІ. Визначений обсяг доказів, котрі підлягають дослідженню, та встановлений порядок їх дослідження:

Враховуючи думку та пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , який повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, даних про речові докази та понесені судові витрати.

ІV. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних та близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та беззастережне визнання ним своєї вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно із ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

VІ. Мотиви призначення покарання:

Призначаючи покарання, суд враховує положення ст.50 КК України, якою установлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а також положення статті 65 КК України, якою встановлено, що "особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" роз`яснює, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України є нетяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних у другому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Отже, беручи до уваги позицію прокурора, яка просила призначити покарання у виді пробаційного нагляду, думку обвинуваченого, який погодився з позицією прокурора у виді призначеного покарання, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, обставин та мотиви його вчинення, особу винного та його ставлення до вчиненого, вищезазначені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення у виді пробаційного нагляду в межах санкції інкримінованого йому кримінального правопорушення. Таке покарання на переконання суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Призначаючи покарання за цим вироком суд також враховує, що ОСОБА_3 засуджений вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області 23.02.2024 до покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 4 ст. 71 КК України передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Також суд враховує, що відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року (справа №766/39/17) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч. 1, 4 ст. 71 КК України, а саме шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2024, та призначити остаточне покарання у виді пробаційного нагляду.

VІІ. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

VІІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна.

Заходи забезпечення у цьому кримінальному провадженні не застосовувались, процесуальних витрат не понесено, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставіч.ч.1, 4 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2024 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік та п`ять днів із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням таких обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1