Справа № 308/6617/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000067 від 08.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , просить в порядку ст. 174 КПК України скасувати арешт в частинігрошових коштів, в сумі 1210 гривень, 1840 Євро, 2850 доларів США, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.04.2024 року у справі № 308/6617/24.

В судове засідання адвокат та власник майна не з`явились.

Слідчий у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує, оскільки всі необхідні експертизи з транспортним засобом вже проведені.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 18.04.2024 року у справі № 308/6617/24 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на вилучені 12.04.2024 року в ході проведення невідкладеного обшуку автомобіля марки MERCEDES-BENZ, модель GL 550, д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: Ужгородський район, м. Перечин, вул. Карпатська, на відстані приблизно 75 метрів від адміністративної будівлі Перечинського професійного ліцею, на автодорозі Н-13, за координатами НОМЕР_2 , наступні речі: автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель GL 550, д.н.з. НОМЕР_1 ; технічний паспорт серії НОМЕР_3 ; мобільні телефони марки Iphone 6, Iphone 10 та Iphone 12, належні ОСОБА_5 а також грошові кошти в сумі 1210 гривень, 1840 Євро, 2850 доларів США..

Метою накладення арешту на майно, відповідно до ухвали слідчого судді було збереження речових доказів у відповідності до вимог КПК, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз, що неможливо без транспортних засобів.

Клопотання адвоката аргументовано тим, що власник вилучених коштів та його представник присутніми при розгляді питання про арешт майна не були, а відтак в силу ч.1 ст. 174 КК України заявляє клопотання про скасування арешту, вважає що арешт накладено не обґрунтовано, з огляду на наступне.

Вилучені 12.04.2024 року під час проведення обшуку грошові кошти, є власними коштами ОСОБА_4 . Дані кошти він передав на зберігання ОСОБА_5 , про що ними було підписано «Договір зберігання грошей» від 25 лютого 2024 року на суму 3000 доларів США та 2000 Євро.

Те що вказані грошові кошти є власними коштами ОСОБА_4 також підтверджує декларація про доходи ОСОБА_4 за 2023 рік, яка є у вільному доступі в мережі інтернет, та відповідно до якої у розділі 12 «Грошові активи» зазначено про наявність у ОСОБА_4 готівкових коштів на суму 5000 дол. США.

Разом з тим, вилучені в ході обшуку грошові кошти не є підробленими коштами та не є об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обмеження, як законного володільця в розпорядженні арештованого майна призводить до необґрунтованого порушення її конституційних прав, що є неприпустимим.

Право володіння, користування та розпорядження ОСОБА_4 власним майном було порушено.

Обмеження ОСОБА_4 , як законного володільця грошових коштів в можливості розпорядження вказаним майном без жодних на те причин та правових підстав призводить до порушення гарантованого ст. 41 Конституції України права власності на його майно, яке є непорушним.

Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна частково, передати законному володільцю грошові кошти.

Таким чином, клопотання представника власника майна про скасування арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000067 від 08.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити .

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.04.2024 у справі № 308/6617/24 в частині грошових коштів, а саме: 1210 гривень, 1840 Євро, 2850 доларів США.

Грошові кошти, а саме: 1210 гривень, 1840 Євро, 2850 доларів США повернути законному володільцю ОСОБА_4 або уповноваженій ним особі (його представнику).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1