Справа № 136/414/24
провадження №1-кп/136/15/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 12.02.2024 та додані до нього матеріали, про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.02.2023 о 22:30 год., ОСОБА_2 , перебуваючи у під`їзді будинку в якому проживає, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи тривалий час у неприязних відносинах, вирішив з`ясувати стосунки із своєю сусідкою ОСОБА_3 . У ході розмови між ними виник словесний конфлікт, під час якого на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , наніс декілька ударів в область правого та лівого плеча, внаслідок чого остання почала звати на допомогу. На крики ОСОБА_3 прибігли сусіди з другого поверху - ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , які відтягли та тримали ОСОБА_2 , щоб останній припинив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_3 ..

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців верхніх кінцівок, які відповідно до висновку експерта № 41 від 12.02.2024, належить до легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, 10.02.2023 о 22:40 год., ОСОБА_2 , перебуваючи у під`їзді будинку в якому проживає, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи тривалий час у неприязних відносинах, на ґрунті раптово виниклого умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , під час того, як його утримували ОСОБА_4 та ОСОБА_5 схопивши ОСОБА_5 однією рукою за волосся, а іншою почав наносити численні (понад два, точної кількості не встановлено) удари в область голови останньої.

Внаслідок вищевказаних умисних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми (1) волосяної частини голови, синець (1) верхньої повіки лівого ока, які відповідно до висновку експерта № 42 від 12.02.2024 належить до легких тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме - умисне легке тілесне ушкодження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 , отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини вчинення кримінального проступку, його правову кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.394 КПК України, за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 подав прокурору в ході дізнання письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності.

Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 також надала прокурору письмову згоду про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст. 394 КПК України.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами частини другої статті 381, ст.382 КПК України.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження по епізодах, які мали місце 10.02.2023 о 22:30 год. та 10.02.2023 о 22:40 год.

Відповідно до ст..337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, одружений; за відомостями органу місцевого самоврядування, компрометуючими відомостями стосовно ОСОБА_2 орган не володіє.

Згідно отриманої інформації від КНП «Липовецька міська лікарня» Липовецької міської ради, ОСОБА_2 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

ОСОБА_7 є військовозобов`язаним відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, під час досудового розслідування не встановлено.

Обираючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність та відсутність обтяжуючих обставин, майновий стан обвинуваченого, тому вважає, що необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді штрафу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує також роз`яснення надані судам у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за №7, відповідно до якого за окремими епізодами злочинної діяльності кваліфікованими за однією частиною та статтею окремо покарання не призначається.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 65 КК України, ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1