У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Промінь Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-підозрюваного за ч. 4 ст. 186 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 12 травня 2024 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що слідчим суддею не обґрунтовано належним чином наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник звертає увагу, що з початку строку тримання під вартою підозрюваного органами досудового розслідування не було проведено одночасного допиту ОСОБА_8 , потерпілої та свідка ОСОБА_9 . Серед інших підстав, що перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, є проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , інші слідчі дії, які заплановані органом досудового розслідування, не стосуються підозрюваного.

Вважає необґрунтованим наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки свідки прямо не вказували на ОСОБА_8 , як на особу, яка вчинила злочин і раніше його не знали.

Вважає заможливе змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який, ніж тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчим відділом ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 11.02.2024.

11.02.2024 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 12.02.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 квітня 2024 року включно.

Старший слідчий СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_11 , звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000086 від 11.02.2024 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Посилаючись у клопотанні на обґрунтованість підозри і на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. До закінчення дії ухвали слідчого судді неможливо завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні, оскільки необхідно провести значний обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вчиненого у період іспитового строку, встановлена ухвалою суду при обранні запобіжного заходу. Обсяг підозри не зменшився.

Слідчий суддя дійшов висновку про доведеність наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу і свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, слідчим суддею враховані підстави, які перешкоджають завершенню досудового розслідуванню, зокрема необхідно: провести та отримати висновок судово-психіатричної експертизи щодо підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ; отримати висновок судово-товарознавчої експертизи речей потерпілої; з метою усунення протиріч у показаннях щодо обставин спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, провести одночасні допити між підозрюваним ОСОБА_12 та потерпілою ОСОБА_13 , а також свідком ОСОБА_9 ; з урахуванням проведення одночасних допитів між потерпілою, свідком ОСОБА_9 та підозрюваними ОСОБА_7 та ОСОБА_12 повідомити підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_12 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; відкрити матеріали досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику та потерпілій; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам доведеним під час розгляду клопотання. На переконання слідчого судді, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшилися та продовжують існувати.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, заяву про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього матеріалами. Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшло своє підтвердження під час обрання йому та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується долученими до клопотання та дослідженими матеріалами.

У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Існування ризиків, які встановлено при продовжені строку запобіжного заходу, слідчим суддею належним чином вмотивовано і наведено переконливі мотиви щодо того, що вони не зменшилися та виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та наголошує, що існування ризиків підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на тривалий строк.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При цьому слідчий суддя достатньо врахував, що ОСОБА_7 не має сталих соціальних зв`язків, його батьки не мають на нього позитивного впливу, не можуть його стримати від вчинення протиправних дій, постійних джерел доходів він не має, не навчається, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Отже, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 знає потерпілу та свідків у справі, дані про його особу, попередню кримінальну поведінку та характер злочину, у якому його підозрюють.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше судимий та кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, вчинив у період іспитового строку.

Крім того, на даний час не проведено усі необхідні та можливі слідчі дії з метою отримання доказів.

Тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За такого, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою слід продовжити.

Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання.

На переконання колегії суддів, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшились та продовжують існувати.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, про що просить захисник, не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 квітня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3