Провадження № 1-кс/127/9966/23
У Х В А Л А

Іменем України

19 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3 (на початку судового засідання)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду, в режимі відеоконференції, скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (розташованого у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-повідомленням ОСОБА_3 від 05.06.2023, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив зобов`язати уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-повідомленням ОСОБА_3 від 05.06.2023.

Скарга мотивована тим, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у місті Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, допущено бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень суддями Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_8, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за заявою-повідомленням ОСОБА_3 адресованою Президенту України, Верховній Раді України та Прем`єр міністру України.

09 серпня 2023 року заявнику була надана відповідь про те, що відомості про кримінальні правопорушення, які зазначені у його заяві, всупереч вимогам КПК України, не були внесені до ЄРДР.

Враховуючи, що вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України не виконані, ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не бажав приймати участь в засіданні, посилаючись на те, що він не отримував повістки про виклик в судове засідання. З огляду на пояснення слідчого судді про те, яка справа розглядається, ОСОБА_3 наполягав на тому, щоб дана справа не розглядалася, а розглядалася інша справи, яка призначена на 15:30 год. В подальшому, не погоджуючись з діями головуючого судді ОСОБА_3 вів себе агресивно, виражався нецензурною лайкою, ображав суд, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про закінчення розгляду клопотань та перехід до розгляду скарги по суті.

В подальшому, ОСОБА_3 продовжував свою агресивну поведінку, не реагував на зауваження та залишив приміщення, в якому приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, повноважного представника в судове засідання не направив, що не є перешкодою для розгляду скарги, в той же час попередньо суду були надані матеріали, щодо розгляду заяви ОСОБА_3 .

З урахуванням поведінки ОСОБА_3 , беручи до уваги те, що справа перебуває в провадженні суду майже рік (з 23.08.2023), судом проведено численну кількість судових засідань, а поведінка ОСОБА_3 свідчить про зловживання своїми правами та відсутність поваги до всіх учасників судового засідання, демонструючи зневагу до суду. слідчий суддя дійшов висновку про необхідність завершення розгляду скарги без участі заявника.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Правом на оскарження наділені, зокрема, заявник та потерпілий, чи їх представник.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звернувся до Президента України, Верховної Ради України та Прем`єр міністра України із заявою-повідомленням про злочини, скоєні суддями Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Заява мотивована тим, що: ".......усі злочини злочинців «кришують» слідчі дбр, поліції, прокуратури, сбу.

Судді Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 безпідставно розглядають справи без участі ОСОБА_3 та його адвоката, без повідомлення його про час та місце розгляду справи, не зважаючи що така категорія справ щодо оскарження дій слідчого не може взагалі розглядатися без нього як скаржника та апелянта та з позбавленням його можливості скористатися правовою допомого, надання доказів по справі з дослідженням матеріалів справи та виступом в засіданні та судових дебатах."

Вказана заява-повідомлення Апаратом Верховної Ради України супровідним листом від 22.06.2023 направлена для розгляду по суті до Офісу Генерального прокурора.

В подальшому, Офісом Генерального прокурора вказана заява-повідомлення супровідним листом від 03.07.2023 направлена для розгляду по суті до Хмельницької обласної прокуратури.

Хмельницькою обласною прокуратурою вказана заява-повідомлення супровідним листом від 12.07.2023 направлена для розгляду по суті до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому.

Листом за підписом керівника четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_9 від 14.07.2023 заявника повідомлено про те, що:

«Вивченням доводів, викладених у Вашій заяві, обставин які б вказували на вчинення кримінального правопорушення вище вказаними не встановлено, у зв`язку із чим підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на даний час не вбачається.»

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положеннями частини першої статті 9 КПК України на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, яке затверджено наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 №298, передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Як зазначив у своїй заяві-повідомленні ОСОБА_3 підставою для звернення із заявою до Президента України, Верховної Ради України та Прем`єр міністра України стало те, що вчиняються кримінальні правопорушення суддями Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Суд враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву-повідомлення ОСОБА_3 від 05.06.2023, вважає, що відомості, які зазначені у заяві не містять в собі даних, що можуть вказувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Як зазначено вище підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою/повідомленням про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву-повідомлення ОСОБА_3 від 05.06.2023, слідчий суддя дійшов висновку, що остання не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що при безпідставно ініційованому досудовому розслідуванні порушуються гарантії недоторканості суддів та їх незалежності у виконанні професійних обов`язків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України.

Конституційним Судом України в своєму рішенні у справі №2-рп/2011 від 11.03.2011 було акцентовано, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї від 29 листопада та 13 грудня 1985 року схвалені основні принципи незалежності судових органів, згідно яких судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів і відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонуки, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Не повинно мати місця неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя, і судові рішення, винесені суддями, не підлягають перегляду. Цей принцип не перешкоджає здійснюваному відповідно до закону судовому перегляду чи пом`якшенню вироків, винесених судовими органами.

Відповідно до рішення Європейського суд з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року, одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким рішенням суду.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Ознайомившись зі скаргою суд вважає, що заява ОСОБА_3 не є заявою про вчинення злочину, оскільки вона носить узагальнений характер, викладений в формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявника, які ґрунтуються на його безпідставних власних міркуваннях та не містять в собі наведених ознак об`єктивної сторони діяння, що не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 25, 26, 214, 216, 303-307, 309, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб четвертого слідчого відділу (розташованого у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою-повідомленням ОСОБА_3 від 05.06.2023 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя