Справа № 404/1210/24
Номер провадження 1-кп/404/66/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому кримінальне провадження № 0001518 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, студента другого курсу денної форми навчання Центральноукраїнського національного технічного університету, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин.

31.12.2023 року, о 07 годині 20 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , в умовах обмеженої видимості (ранкова пора доби), по проїзній частині вулиці Короленка, з боку вулиці Холодноярської в напрямку вулиці Миколи Левицького в місті Кропивницькому, та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху (далі ПДР), рухався зі швидкістю близько 90-103 км/год, чим значно перевищив максимально дозволену та допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги.

В подальшому, ОСОБА_8 , через свідоме перевищення дозволеної швидкості руху у межах населеного пункту, позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, та будучи достатньо поінформованим про наявність по напрямку свого руху на перехресті вулиць Короленка-Белінського в місті Кропивницькому, нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР («зебра»), грубо порушуючи вимоги п. 18.1 ПДР, наближаючись до вказаного пішохідного переходу, не впевнився у відсутності на ньому пішоходів, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, та продовжив рух прямо.

В результаті вказаних дій, ОСОБА_8 , під час проїзду пішохідного переходу, не надав переваги в русі пішоходу ОСОБА_10 , яка перетинала проїзну частину дороги у межах дорожньої розмітки 1.14.1 ПДР («зебра») зліва-направо відносно напрямку його руху, внаслідок чого на відстані 16,5 м до кута будинку АДРЕСА_3 , в межах нерегульованого пішохідного переходу на перехресті вулиць Короленка-Белінського в місті Кропивницькому, допустив наїзд на останню.

В подальшому автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 зупинився на відстані 87,7 м від нерегульованого пішохідного переходу, а тіло пішохода ОСОБА_10 відкинуло на 56,3 м.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми кісток тазу: переломів верхньої та нижньої гілок правої та лівої лобкових кісток, крововиливу у м`які тканини тазу навколо переломів, закритої тупої травми живота з розтрощенням печінки, садна по передній поверхні живота, закритого перелому правої плечової кістки, рани правого плеча, крововиливу у м`які тканини правого плеча навколо перелому, закритого багатоуламкового перелому правого стегна, крововиливу у м`які тканини правого стегна навколо перелому, садна правого колінного суглобу, забою легень, крововиливу під м`яку мозкову оболонку, саден на лобі по центру, на вилиці справа, на переніссі, на щоці справа, носо-губного трикутника, на нижній щелепі справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 5 від 01.02.2024 року у своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної травми, а саме переломів правої плечової кістки, кісток тазу, правого стегна та тупої травми черевної порожнини з ушкодженнями печінки, перебіг якої ускладнився шоком, ОСОБА_10 померла.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю. Вказував, що скоїв кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті. У вчиненому розкаювався та просив суворо не карати.

Обвинуваченому ОСОБА_8 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як пояснив обвинувачений в судовому засіданні він надає показання правдиво та добровільно, повністю визнаючи вину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні, суд обмежився допитом обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добровільності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження не оспорюють обставини вчинення злочину, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, принесення вибачення потерпілим, а також повне відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з його реальним відбуванням, з позбавленням права керувати транспортними засобами, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.

Суд, призначаючи покарання, враховує досудову доповідь органу пробації, в якій вказується про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а також думку потерпілих, які просили суд призначити ОСОБА_8 покарання без такої ізоляції, вказуючи як на підставу такого прохання повне відшкодування заподіяної від злочину шкоди.

Норми закону про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

Так, згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При цьому суд зауважує, що оцінка ризиків органу пробації визначає вірогідність виправлення особи (індивідуальна превенція) та не може використовуватися для оцінки вірогідності досягнення інших цілий покарання та відповідно, бути єдиним фактором для обрання покарання, про що зазначено у досудовій доповіді органу пробації.

Що стосується позиції потерпілих стосовно призначення обвинуваченому покарання, то Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 21.08.2019 року (справа № 682/956/17, провадження № 13-31кс19) зазначила про те, що у справах про порушення Правил безпеки дорожнього руху ця позиція не є обов`язковою для суду, однак вона ураховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК, і не має над ними пріоритету.

Суд бере до уваги як особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, так і те, що ОСОБА_8 , грубо порушуючи Правила дорожнього руху, рухаючись зі швидкістю близько 100 км/год, що вдвічі перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті, не реагуючи на наявність пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою, знехтував усіма можливими запобіжниками Правил дорожнього руху, що призвело до смерті молодої жінки ОСОБА_10 .

Призначаючи покарання, суд виходить не тільки з досягнення мети виправлення обвинуваченого, а і бере до уваги таку мету покарання, як запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, оскільки суспільство має розуміти невідворотність покарання за грубе порушення Правил дорожнього руху з летальними наслідками.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливо тільки в реальній ізоляції від суспільства, із застосуванням до нього покарання у виді позбавлення волі, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами, та вважає дане покарання необхідним, достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним, а також іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 від цивільних позовів до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та стягнення витрат за надання правничої допомоги відмовились і відмова була прийнята судом.

Процесуальні витрати на залучення експертів необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, що відповідає вимогам ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2024 року на автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, підлягає скасуванню, оскільки відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити той же тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 31.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 27640 гривень 72 копійки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.01.2024 року на автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску скасувати.

Речові докази: носії інформації зберігати при матеріалах справи; автомобіль «Volkswagen Touareg», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску повернути його власнику ОСОБА_9 .

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд міста Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда ОСОБА_1