Справа № 201/4005/24
Провадження № 1-кс/201/1347/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м.Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27.12.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000164 від 03.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27.12.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000164 від 03.05.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, у якій просить: скасувати постанову від 27 грудня 2024 р. про закриття кримінального провадження № 0000164 від 03.05.2023 року, винесену дізнавачем сектору дізнання ВП №5 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 ; зобов`язати сектор дізнання ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 від 03.05.2023 року.

В обґрунтування скарги представник зазначив, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції №5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000164 від 03.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.357 КК за заявою ОСОБА_4 04.04.2024 року представник потерпілої отримав копію постанови про закриття кримінального провадження за № 0000164 від 27.12.2023, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, винесену дізнавачем сектору дізнання ВП №5 ДРУГІ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , однак, на його думку, кримінальне провадження закрите всупереч положенням ст. 9 КПК України без проведення жодної слідчої дії, без з`ясування усіх обставин, а тому, постанова слідчого має бути скасована.

Скаржник, її представник у судове засідання не з`явилися, адвокат ОСОБА_3 надіслав до суду заяву, якою уточнив свої вимоги та просив скасувати постанову саме від 27 грудня 2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000164 від 03.05.2023 року, винесену дізнавачем сектору дізнання ВП №5 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , а також розглянути скаргу без його участі та задовольнити її, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду скарги був повідомлений належним чином, матеріали кримінального провадження не надав.

Неявка дізнавача, слідчого або прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, виходячи з такого.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0000164 від 03.05.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27.12.2023р. кримінальне провадження № 0000164 від 03.05.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В оскаржуваній постанові йдеться про те, що до ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійщла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі 201/4527/23 про внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 за фактом того, що 13.12.2022р. невстановлена особа викрала правовстановлюючі документи.

Також у оскаржуваній постанові дізнавача надане тлумачення складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

У ході досудового розслідування допитано потерпілу ОСОБА_4 , яка показала, що спільно проживала із матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , остання викрала документи - свідоцтво про право на спадщину, витяг, технічний паспорт. Вказані документи потерпіла відновила. У ході проведення досудового розслідування проводились заходи направлені на встановлення свідків та очевидців, обставин події. Проведеними заходами, інформація яка має інтерес отримана не була. Факти викладені в заяві не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Проте, з мотивувальної частини постанови вбачається, що поза увагою дізнавача залишилася відсутність оцінки щодо можливості встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Суд приходить до висновку про недотримання дізнавачем вимог ст.110 КПК України при ухваленні постанови від 27.12.2023 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальному процесуальному законодавстві України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі, «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

В рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, неповнота досудового розслідування полягає в тому, що дізнавачем не перевірені доказами і не спростовані фактичні обставини, викладені в клопотаннях скаржника, не в повному обсязі проведені слідчі дії.

Разом з тим, в постанові про закриття кримінального провадження дізнавачем не надана правова оцінка встановленим під час досудового розслідування обставинам та не наведено аналізу проведеного розслідування.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування дізнавачем допущена істотна неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а слідчим без дослідження всіх обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9,91-94,110,284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене дізнавачем не було ретельним, безстороннім і сумлінним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених представником скаржника.

Тому, вимога представника скаржника щодо скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Також, в своїй скарзі представник просить зобов`язати сектор дізнання ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 від 03.05.2023 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, вимога скарги про зобов`язання сектор дізнання ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області поновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000164 від 03.05.2023 року, задоволенню не підлягає, оскільки, не входить до компетенції слідчого судді.

Згідно вимог 18) ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись п. 18) ч.1 ст. 3, ст.ст.2,7,110, 117,284, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27.12.2023 р. про закриття кримінального провадження № 0000164 від 03.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД ВП № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 27.12.2023р. про закриття кримінального провадження № 0000164 від 03.05.2023р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1