Дата документу 03.06.2024
Справа № 334/4353/24
Провадження № 1-кп/334/560/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСББ «Ренесанс» ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.04.2024, приблизно о 11:20 годині, ОСОБА_6 перебуваючи поблизу котеджу № 5 на території ЖК «Ренесанс», що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності мешканців вказаного житлового комплексу, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, переслідуючи умисел на порушення громадського порядку, вчинив конфлікт із працівником охоронної фірми ТОВ «Майн Гард» ОСОБА_7 та наніс останньому не менш як два удари руками в область голови, завдавши йому відповідно до висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР № 547п від 09.04.2024 легкі тілесні ушкодження.

В подальшому ОСОБА_7 перейшов до будівлі охорони даного житлового комплексу, де викликав групу швидкого реагування та побоюючись за своє здоров`я в межах своїх посадових обов`язків застосував фізичну силу відносно ОСОБА_6 .

По прибуттю на місце групи швидкого реагування ТОВ «Майн Гард» та затримання ОСОБА_6 з метою припинення його протиправних дій, останній в процесі опору вихватив у одного із співробітників охоронної фірми предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень гумовий кийок, яким почав наносити тілесні ушкодженні працівнику охоронної фірми ТОВ «Майн Гард» ОСОБА_9 та на неодноразові законні вимоги сторонніх осіб припинити свої неправомірні дії ОСОБА_6 не реагував, та продовжуючи свої протиправні дії, утримуючи в руці предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень гумовий кийок, яким розбив два склопакети в будівлі охорони ОСББ «РЕНЕСАНС», спричинивши матеріальну шкоду у розмірі 4 648 гривень 00 копійок, продовжував грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливої зухвалістю, із застосування вказаного предмету, до моменту його затримання.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України, яке кваліфікується як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

03.03.2024 прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 і обвинувачений ОСОБА_6 , за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, яку у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити. Відповідно до вимог ст. 469 КПК України потерпілий ОСОБА_7 , представник потерпілої особи ОСББ «Ренесанс» ОСОБА_8 надали письмові згоди прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ч.4 ст.296 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин.

За змістом даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за встановлених і викладених в угоді обставин.

Сторони узгодили покарання у виді чотирьох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України щодо звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за встановлених досудовим розслідуванням обставин визнає повністю, щиро кається у скоєному. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

Захисники обвинуваченого не заперечували проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди.

Потерпілий ОСОБА_7 , представник потерпілої особи ОСББ «Ренесанс» ОСОБА_8 підтвердили свою згоду на укладення угоди.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості.

Так, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особи про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.4 ст.296 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, в силу вимог ч.4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення обвинуваченим угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, є доведеною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, під наглядом лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується добре, думку потерпілих у даному кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної з обвинуваченим ОСОБА_6 та призначення узгодженого сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, у виді чотирьох років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Питання про речові докази підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 469, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.06.2024 між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.

В порядку ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_6 .

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 скасувати, звільнивши з-під варти в залі суду.

Речові докази: флеш носій з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора, долучений до матеріалів криімнального провадження, залишити в матеріалах криімнального провадження; осип скла упакованого до спец пакету ICR0164332, палицю резинову, упаковану до картонної коробки, які передані до камери речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1