ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 639/ 3312 / 24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/734/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: оскарження відмови у відкритті провадження
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, з участю заявника ОСОБА_6 , за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою заявниці ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.06. 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про направлення додаткових матеріалів до ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» у кримінальному провадженні №0000222 від 08.07.2023 року.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді заявник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою повернути справу до суду першої інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги заявниця посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, внаслідок того, що справа слідчим суддею не досліджувалась, оскільки, на переконання апелянта, слідчим суддею не враховано, що такого роду клопотання повинні розглядатися слідчим суддею по суті, оскільки мова йде про процесуальні дії, зазначених в ст.220 КПК.

А тому, вважає висновки суду суперечливим та просить ухвалу скасувати.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Заявник підтримала доводи апеляційної скарги, просила задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був відповідно до вимог, зазначених в ч.1 ст. 135 КПК України належним чином повідомлений про дату та час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи без його участі

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутністю прокурора, оскількице відповідає вимогам ст.401 КПК України, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи заявника, яка підтримала свою апеляційну скаргу і просила її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.06.2024 ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про направлення експерту додаткових матеріалів в рамках призначеної дізнавачем експертизи, а саме: висновку експерта ОСОБА_8 за результатами проведення експертизи з питань землеустрою 17.04.2024 №02/04/24 у кримінальному провадженні №0000222 від 08.07.2023 року. Просила скасувати вищевказану незаконну постанову дізнавача СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання у вищевказаному кримінальному провадженні.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її скаргою, слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України, якою визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а також дослідив надані до скарги докази, з яких з`ясував, що в провадженні СД ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000222 від 08.07.2023 року, в межах якого дізнавачем ОСОБА_7 було винесено постанову про призначення судової земельно-технічної експертизи, проведення якої доручено експертам ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса».

05.06.2024 року до дізнавача надійшло клопотання ОСОБА_6 про направлення експерту додаткових матеріалів в межах призначеної дізнавачем експертизи, а саме: висновку експерта ОСОБА_8 , за результатами проведення експертизи з питань землеустрою 17.04.2024 №02/04/24, за наслідком розгляду якого, у визначених ст.220 КПК України строки, 07.06.2024, дізнавачем ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у задоволенні вказаного клопотання.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_6 розглянуто дізнавачем у передбачені ч.1 ст.220 КПК України, строки, за наслідком розгляду якого, в порядку ч. 2 ст. 220 КПК України, дізнавач виніс постанову, яка оформлена в передбачений ч.1 ст.220 КПК строк і не може розцінюватися, як бездіяльність дізнавача, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч.1 ст. 303 КПК України).

А тому, суд дійшов висновку, що фактично заявником оскаржується не бездіяльність дізнавача, а його рішення, прийняте за результатами розгляду клопотання, що стосується направлення додаткових матеріалів експерту для проведення експертизи в рамках кримінального провадження.

А отже, така процесуальна дія, як направлення додаткових матеріалів експерту для проведення експертизи, не є слідчою дією, в розумінні вимог КПК України, тому процесуальне рішення, яким відмовлено у задоволенні клопотання потерпілої, не може бути оскарженим до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, оскільки п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що до слідчого судді може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. При цьому, перелік слідчих (розшукових) дій наведений в главі 20 КПК України і до вказаного переліку направлення додаткових матеріалів експерту для проведення експертизи - не відноситься.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Виходячи зі змісту даної статті вбачається, що, подане ОСОБА_6 клопотання, слідчий розглянув у передбачений ст.220 КПК України, строк та виніс постанову, за результатом його розгляду. А отже, бездіяльність дізнавача, в даному випадку, відсутня, оскільки він у передбачений законом строк вчинив необхідні дії та виніс процесуальне рішення, яке в даному випадку, окремому оскарженню в порядку ч.1 ст.303 КПК України, не передбачене, оскільки не є слідчою дією в розумінні вимог ст.20 КПК України.

При цьому, належить роз`яснити заявниці, що під час досудового розслідування, вона не позбавлена процесуальної можливості подавати слідчому по даному кримінальному провадженню клопотання, в порядку ст.220 КПК України та надавати докази.

А тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.06. 2024 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД ВП№1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про направлення додаткових матеріалів до ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» у кримінальному провадженні № 0000222 від 08.07.2023 року, залишити без змін.

Апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3