ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/16816/22

Провадження № 11-кп/4820/340/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2022 року за № 0000537 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2024 року,-

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, з середньою освітою, громадянина України, працюючого директором ТОВ «АЛФ», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 140 годин.

За вироком суду, ОСОБА_6 , 14.07.2022 року близько 20 години, в АДРЕСА_2 в ході раптової виниклих неприязних відносин, під час словесної суперечки із ОСОБА_7 , перебуваючи навпроти потерпілого ОСОБА_7 , умисно кулаком правої руки наніс удар в ліву частину обличчя. Внаслідок даних дій ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу м`яких тканин в лівій навколоочній ділянці обличчя з переходом на ліву щічну ділянку обличчя, поверхневої рани м`яких тканин на нижній повіці лівого ока, які за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , вважає вирок суду незаконним, а висновки суду, викладені у вироку, такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки судом залишено поза увагою докази, які мають істотне значення для кваліфікації дій ОСОБА_6 . Вказує, що в діях обвинуваченого відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення через відсутність в нього умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому. На думку захисника, дії ОСОБА_6 свідчать про спрямованість на відвернення протиправних дій потерпілого, який вів себе агресивно та першим наніс удар, а тілесне ушкодження йому заподіяне під час перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони.

Крім того, захисник вважає покарання таким, що не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Вказує на наявність підстав призначення судово-медичної експертизи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з посиланням на зазначені в ній доводи, потерпілого, його представника та прокурора які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою безумовне скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам кримінального провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами в провадженні проведено без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у провадженні, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.

Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_6 не заперечував та ствердив обставини конфлікту з потерпілим у вечірню пору доби 14 липня 2022 року по АДРЕСА_2 , вчинення відносно ОСОБА_7 активних фізичних дій, однак викладав свою версію подій.

Потерпілий ОСОБА_7 , в процесі судового та апеляційних розглядів підтвердив наявність конфлікту між ним та обвинуваченим 14 липня 2022 року та прямо вказав на ОСОБА_6 , як на особу, яка нанесла йому рукою удар в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який ствердив обставини конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ході якого потерпілий похитнувся назад та повиснув на дверях, після чого в нього під лівим оком з`явились сліди тілесного ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , які є послідовними та повністю узгоджуються з матеріалами провадження, стверджуються обставини конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, в тому числі вчинення активних фізичних дій ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_7 , зокрема, нанесення удару рукою в ліве око та наявність в потерпілого слідів крові на обличчі після завершення їх конфлікту.

Обставини конфлікту 14.07.2022 року у вечірню пору доби та нанесення удару в обличчя ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_6 , ствердили допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив показання цих свідків в частині нанесення ОСОБА_6 удару ОСОБА_7 , з метою самозахисту, оскільки свідок ОСОБА_15 є родичем обвинуваченого, а свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_13 є клієнтами обвинуваченого.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними висновку експерта № 415 від 27.07.2022, відповідно до якого у ОСОБА_7 станом на 15.07., 19.07.2022 року виявлені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин в лівій навколоочній ділянці обличчя з переходом на ліву щічну ділянку обличчя, поверхневої рани м`яких тканин на нижній повіці лівого ока, що могли утворитись від удару тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, та за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень (що мають незначні скороменущі наслідки). По кольору та стану загоєння тілесні ушкодження можуть мати давність утворення не менше 3-5 діб до моменту початку проведення експертизи 19.07.2022р. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 не характерні та не специфічні для їх утворення при падінні потерпілого з висоти власного зросту.

Даними висновків експертів за № 442, 443 від 29.07.2022 , відповідно до яких у ОСОБА_7 станом на 15.07.2022, 19.07.2022 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу м`яких тканин в лівій навколоочній ділянці обличчя з переходом на ліву щічну ділянку обличчя, поверхневої рани м`яких тканин на нижній повіці лівого ока. Механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 може відповідати показам свідка ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту 20.07.2022 року. Механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 може відповідати показам свідка ОСОБА_10 під час проведення слідчого експерименту 20.07.2022 року.

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.08.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 прямо вказав на ОСОБА_6 , як особу, що заподіяла йому 14.07.2022 року тілесні ушкодження.

Із даних протоколу проведення слідчого експерименту від 20.07.2022 року за участі потерпілого ОСОБА_7 , з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_7 вказав спосіб, механізм та обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим.

Із змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 20.07.2022 за участі свідка ОСОБА_11 вбачається, що останній, із застосуванням фотозйомки, що виключало вчинення на нього будь якого тиску та примусу, в деталях, вказав механізм та спосіб нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.08.2022 року, згідно з яким ОСОБА_11 впізнав на фотознімку ОСОБА_6 , як особу, що заподіяла ОСОБА_7 14.07.2022 року тілесні ушкодження.

Із змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 20.07.2022 року за участі свідка ОСОБА_10 вбачається, що останній, із застосуванням фотозйомки, що виключало вчинення на нього будь якого тиску та примусу, в деталях, вказав механізм та спосіб нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_6 .

Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.08.2022 року, згідно з яким ОСОБА_13 , ОСОБА_14 впізнали на фотознімку ОСОБА_7 , як особу, якому було заподіяно 14.07.2022 року тілесні ушкодження.

Проаналізувавши висновки судово-медичних експертиз, в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження спричинені внаслідок нанесення удару обвинуваченим, оскільки це повністю узгоджується з належними, об`єктивними, вищенаведеними, дослідженими судом доказами.

Сукупність всіх вказаних обставин вчинення правопорушення, спосіб, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинуваченого спрямовані на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість порушення кримінального провадження та засудження ОСОБА_6 .

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисником не надано.

Більше того, дані твердження ОСОБА_6 та його захисника були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

Про належність показань потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 щодо фактичних обставин провадження стверджують ті дані, що останні повідомляли такі деталі вчинення кримінального правопорушення, які могли бути відомі виключно безпосереднім очевидцям. В тому числі, щодо способу, механізму та локалізації заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, які повністю узгоджуються з даними висновку лікаря судово-медичного експерта.

Більше того, потерпілий ОСОБА_7 до отримання висновків експерта давав послідовні показання, які повністю узгоджуються між собою, в тому числі щодо механізму та характеру утворення тілесних ушкоджень, способу їх нанесення, що виключає оговорення обвинуваченого останнім.

Ні обвинувачений, ні його захисник не вказали конкретно, у чому полягає неправильність дізнання та судового розгляду. Зазначені в твердженнях обвинуваченого обставини в повному обсязі перевірені судом в установленому законом порядку під час з`ясування обставин провадження і перевірки їх доказами.

При ухваленні вироку, суд дав належну оцінку доказам у провадженні щодо їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями захисника, що обвинувачення ґрунтується виключно на суперечливих показаннях потерпілого, оскільки вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення доведена на підставі вищенаведених, здобутих органами досудового розслідування, досліджених та перевірених судом доказах у їх сукупності, в тому числі даних протоколів слідчих дій, висновках експерта, які підтверджують показання потерпілого ОСОБА_7 та спростовують твердження сторони захисту.

Жодним чином не звільняють від відповідальності та не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої, підлягають відхиленню твердження ОСОБА_6 та його захисника в тій частині, що сам конфлікт влаштував та спровокував ОСОБА_7 , оскільки названі твердження повністю спростовуються вищенаведеними, не спростованими доказами.

Не погоджується колегія суддів й з доводами сторони захисту про те, що ОСОБА_6 захищався від неправомірних дій потерпілого ОСОБА_7 , наніс удар з метою самозахисту, з огляду на наступне.

За змістом статті 36 КК України, необхідна оборона це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом. Такими, відповідно до частини першої статті 36 КК України, є будь-які дії особи, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, та у зв`язку з цим вимагають свого негайного відвернення або припинення. А така необхідність виникає тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів.

Встановлені судом фактичні обставини провадження свідчать, що дії потерпілого ОСОБА_7 за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для ОСОБА_6 , які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні шкоди ОСОБА_7 , тому вважати, що обвинувачений, наносячи удар кулаком в область голови, перебував в стані необхідної оборони, про що йдеться в апеляційній скарзі, немає будь-яких правових підстав. З огляду на зазначені обставини дії обвинуваченого ОСОБА_6 обґрунтовано отримали юридичну оцінку за ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, оцінюючи показання потерпілого та свідків, суд дійшов висновку про те, що вони не спростовують обставин вчинення кримінального правопорушення. У суду не має будь-яких доказів того, що ОСОБА_7 першим наніс удари ОСОБА_6 , а тому останній мав можливість іншим способом, ніж нанесення удару по голові потерпілому, вирішити конфлікт, який відбувся між ними.

На переконання колегії суддів, як органами дізнання, так і судом, у встановленому законом порядку, були вжиті та проведені всі належні заходи щодо визначення механізму та обставин спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Зокрема, призначено та проведено ряд судово-медичних досліджень вказаних обставин.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано.

При цьому, колегія суддів вважає, що ряд питань щодо встановлення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень на дослідженні яких наполягає сторона захисту носять юридичний характер та знаходяться поза межами знань фахівців у галузі медицини та вирішені судом при ухвалені вироку.

Крім того, підлягає відхиленню клопотання сторони захисту про проведення судово-медичної експертизи стосовно спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з огляду на те, що суд не наділений правом збирати докази по іншому кримінальному провадженню, за заявою ОСОБА_6 щодо спричинених Гуменним йому тілесних ушкоджень 14.07.2022 року, по якому здійснюється досудове розслідування, а в ході даного провадження не має підстав для призначення експертизи.

Більше того, як стверджується наданими ж самою стороною захисту доказами, ОСОБА_6 призначалася і проводилася судово-медична експертиза, за результатами якої будь яких тілесних ушкоджень у нього не виявлено.

Ставлячи питання про скасування вироку суду, обвинувачений та його захисник, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_6 органами дізнання та судом не навели, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції дотримався загальних вимог встановлених законом, в тому числі передбачених ст. 65 КК України, та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, особи обвинуваченого.

Зокрема, судом взято до уваги те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину не визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи думку потерпілого, який вважає, що призначене обвинувачене покарання ґрунтується на вимогах закону, колегія суддів приходить до переконання, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт, в межах санкції інкримінованого йому кримінального проступку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3