Справа № 946/3005/24
Провадження № 1-кс/946/955/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Караганда Республіка Казахстан, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, працюючого за наймом, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.06.1998 Болградським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 215-3, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 42 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки, штраф 850 грн.

- 01.01.2001 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік, штраф 510 грн.

- 06.03.2002 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано 1 місця невідбутого покарання, до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду від 01.01.2001, остаточно визначено до відбування покарання у вигляді 3 років та 1 місця позбавлення волі.

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000331 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 04.02.2024 близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, умисно обома руками штовхнув в область грудної клітини останню, після чого воная впала на диван.

Далі, ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 наніс декілька (не менше 4) ударів руками по обличчю потерпілої ОСОБА_7 після чого наніс 1 удар лобом в лоб потерпілої.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , момент коли остання підвелася з дивану наніс 1 удар ногою у взутті з верху в низ в область грудної клітини з ліва, після чого остання знову впала на диван, внаслідок чого, потерпілій ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лобовій ділянці по центру, синці та садна на обличчі та шиї, садна на тулубі, садна та синці на верхніх кінцівках, синці на нижніх кінцівках, які мають незначні скороминучі наслідки, тривалістю не більш як шість днів і відносять до категорії легких тілесних ушкоджень; а також закритого перелому 9 ребра без зміщення відламків, не викликав загрози для життя явищ, але при звичайному своєму перебігу, спричиняє розлад здоров`я строком понад 3 тижні (більше ніж 21 день), тобто умисне ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених в ст. 121 Кримінального кодексу України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

29 березня 2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, прокурора, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000331 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

29 березня 2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , висновком судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_7 , та іншими доказами в їх сукупності.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою та підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_10 є забезпечення виконання підозрюваною, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

незаконно впливати на свідків, зокрема звертатись з проханням змінити показання, або погрожувати з цією ж метою; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду цілком можливий, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, офіційно не працює, не одруженого, раніше судимого. На утриманні малолітніх дітей не має. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків. Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрювана матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме:

1) вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.

Відтак, вищевикладене свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може порушити покладені на неї Законом процесуальні обов`язки.

Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , тому підлягає задоволенню клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце свого мешкання з 22:00 години до 05:00 години наступного дня, в межах досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181 -184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з забороною залишати місце свого мешкання з 22:00 години до 05:00 години наступного дня, в межах досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися з м. Ізмаїл Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суду про зміну свого місця мешкання.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 48 (сорок вісім) днів і обчислюється з 12 квітня 2024 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 29 травня 2024 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 17 квітня 2024 року о 08 год. 45 хв. в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1