Вирок

Іменем України

11.06.2024 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, відомості яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0000190 від 04.04.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст.390-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 03.04.2024 близько 17:00 год., діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч рішення Франківського районного суду м. Львова від 27.02.2024 у справі №465/1275/24 (№2-о/465/114/24) про видачу обмежувального припису, згідно якого йому строком на 6 місяців було заборонено: перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наближатися на відстань меншу, ніж 300 м., до місця проживання (перебування) постраждалої особи - ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вести телефонні переговори з постраждалою особою - ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, не виконав вищевказаний обмежувальний припис Франківського районного суду м.Львова від 27.02.2024, прийшовши у місце проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 та перебував у ній.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання обмежувального припису, що застосований до нього судом, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 05.04.2024, близько 22:00 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.02.2024 яким відносно нього встановлено тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив обмежувальний припис, а саме прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 у квартиру за адресою АДРЕСА_2 , та перебував у ній.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання обмежувального припису, що застосований до нього судом, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 08.04.2024, близько 10:30 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27.02.2024 якими відносно нього встановлено тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив обмежувальний припис, а саме прийшов у місце спільного проживання з ОСОБА_4 у квартиру за адресою АДРЕСА_2 , та перебував у ній.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання обмежувального припису, що застосований до нього судом, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України.

Прокурорка Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокатка ОСОБА_6 подали до суду заяву, згідно якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

За вимогами ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Оскільки, ОСОБА_3 вчинив декілька тотожних кримінальних правопорушень, суд кваліфікує його дії за ст.390-1 КК України за епізодами невиконання обмежувальних приписів (03.04.2024, 05.04.2024 та 08.04.2024), а не за кожен із них окремо, оскільки вони підпадають під дію однієї і тієї ж статті закону України про кримінальну відповідальність і повторної кваліфікації не потребують.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст.390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені, ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 67 КК України, не виявлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписамист. 50 КК Українипокарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд доходить до такого висновку. При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд бере до уваги конкретні обставини вчинених правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря- -психіатра не перебуває, у лікаря-нарколого не перебуває, відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді пробаційного нагляду в межах, передбачених санкцією ст.390-1 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 369-370, 373-374, 382, 394, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Згідно з ч.2, 3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Речові докази: DVD-R диски, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах справи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1