Справа № 445/1969/23
Провадження № 1-кп/445/94/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 07.06.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Поляни Золочівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що у період з листопада по грудень 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, не маючи відповідного дозволу на носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, знаходячись у лісовому масиві, який розташований в с. Плугів Золочівського району Львівської області, знайшов обріз мисливської гладкоствольної рушниці моделі "ЗК" 16 калібру 1950 року виготовлення, який являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю, придатною до стрільби, та у нього виник умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , не маючи відповідного дозволу на носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, у період з листопада по грудень 2022 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діянні, переніс обріз мисливської гладкоствольної рушниці моделі "ЗК" 16 калібру 1950 року виготовлення, який являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю, придатною до стрільби до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим придбав, переніс та почав зберігати вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , не маючи відповідного дозволу на носіння, зберігання, придбання та збут вогнепальної зброї, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, 23.06.2023, о 18 год. 00 хв. перебуваючи на території свиноферми, розташованої за координатами: НОМЕР_1 в с. Поляни Золочівського району Львівської області продав ОСОБА_5 обріз мисливської гладкоствольної рушниці моделі "ЗК" 16 калібру 1950 року виготовлення, який являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю.

В якості оплати за отриману вогнепальну зброю ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 7000 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному поводженні зі зброєю, тобто у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини. Розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати.

Згідно з ч. 3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 Кримінально процесуального кодексу України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України доведена повністю.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання- відсутні.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, вірно кваліфіковано як незаконне поводження зі зброєю, тобто у носінні, зберіганні, придбанні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що пом`якшує покарання, має постійне місце реєстрації та проживання, згідно довідки на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання і вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК.

Відповідно до положень ч. 1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до вимог п.3 ч.9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Враховуючи наведене вмотивування, речовий доказ - одна купюра НБУ номіналом 1000 (одна тисяча) гривень серії ЕБ6867869 підлягає конфіскації у власність держави.

Речовий доказ - обріз мисливської гладкоствольної рушниці підлягає знищенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 100, 124, 349, 366-368, 374, 376, 395 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку - 15.04.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 1912,00 грн.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 27.06.2023 та ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 10.07.2023.

Речові докази: предмет схожий на зброю - обріз мисливської гладкоствольної рушниці - знищити; одну купюру НБУ номіналом 1000 (одна тисяча) гривень серії ЕБ6867869 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1