Справа № 129/3544/23
Провадження по справі № 1-кп/129/289/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження № 0000118 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Журавлівка Тульчинського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, із середньою спеціальною освітою, громадянина України, раніше несудимого, на утриманні має малолітню дитину 2019 р.н., у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, -

установив:

Солдат ОСОБА_5 , військовослужбовець військової служби, призваний за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді стрільця-снайпера 1мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 Збройних сил України, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, близько 09 години 27.04.2022 р. діючи умисно, самовільно, без поважних причин, не з`явився з лікувального закладу - Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону, до розташування військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , до 28.06.2023, коли добровільно прибув до органу досудового розслідування, чим фактично припинив вчинення кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 5 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно без поважних причин з лікувального закладу на службу, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад десять діб в умовах воєнного стану.

Вину визнав повністю, щиро розкаявся і дав суду показання про те, що він з перших днів повномасштабної війни з 01.03.2022 р. призваний на військову службу під час мобілізації, отримав ушкодження свого здоров`я під час виконання бойових завдань, після направлення його до шпиталю не отримав належного лікування, а тому без відома свого командира не повернувся в частину, проходив лікування у медичних установах та проживав у АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 28.06.2023, коли добровільно прибув до слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань; бажає продовжити службу.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують обвинуваченого. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

При цьому суд бере до уваги визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і законну за нього санкцію, особу винного та визначені ст. 66 КК України пом`якшуючі його обставини; вид і розмір призначеного покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення винної у скоєнні кримінального правопорушення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що передбачене ч. 5 ст. 407 КК України кримінальне правопорушення за класифікацією ст. 12 КК України віднесене до тяжких злочинів; наявні у справі дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні має дружину та малолітнього сина 2019 р.н., має хворобливий стан здоров`я, в подальшому бажає продовжити службу у Збройних Силах України; за відсутності обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин, пом`якшуючими його обставинами суд визнає щире каяття та сприяння встановленню дійсних обставин справи, відсутність у нього судимості, позитивні характеристики з місця проживання, наявність дружини та малолітньої дитини на утриманні;за таких обставин суд визнає, що виправити ОСОБА_5 і запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання в межах санкції ч.5 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК УкраїниОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку тривалістю три роки він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього цим вироком обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язатиОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Цивільний позов не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: