Справа № 303/2250/24
Провадження № 1-кп/303/179/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Мукачево кримінальне провадження за № 0000272 від 04.08.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ворочево Перечинського району Закарпатської області, українець, громадянин України, освіта середня, перебуває в цивільному шлюбі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді стрілець помічник гранатометника 1 гірсько штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді стрільця помічника гранатометника 1 гірсько штурмового відділення 1 гірсько штурмового взводу 5 гірсько штурмової роти 2 гірсько - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст..ст.17, 65 Конституції України, ст..17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст..ст.11,16,129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст..4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 04.07.2023 року о 08-00 годин, без поважних причин, не прибув до місця несення військової служби військової частини НОМЕР_1 , що дислокується на території табірного містечка у АДРЕСА_2 та був відсутній по 17.02.2024 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, тобто самовільно залишив військову частину, в умовах воєнного часу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що дійсно він являється стрільцем помічником гранатометника і спочатку проходив військову службу під Херсоном. Потім його перевели до військової частини НОМЕР_1 м.Мукачево, куди він приїхав, побув на військовій службі декілька днів і залишив військову частину самовільно без дозволу та поїхав додому, де проводив свій час на власний розсуд.

Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідження данних, які характеризують його особистість та повідомив про наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначенного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 5 ст. 407 КК як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК, є умисним тяжким військовим злочином.

ОСОБА_4 не судимий, неодружений, проходить військову службу за призовом за мобілізацією, по службі характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря психіатра і нарколога.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, безальтернативний характер санкції ч. 5 ст. 407 КК щодо виду покарання, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Разом із цим, суд бере до уваги відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, позицію прокурора, і вважає, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого достатнім буде покарання на мінімальний строк, визначений у санкції ч. 5 ст. 407 КК України.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, дані про судові витрати відсутні.

Строк покарання обчислювати з моменту затримання, міру запобіжного заходу залишити тримання під вартою до вступу в законну силу вироку суду.

Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374 КПК, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання, а саме з 17.02.2024 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Суддя: ОСОБА_1