Код суду 233 Справа № 233/7442/23
Вирок

Іменем України

22 лютого 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 21 вересня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, із середньою світою, неодружений, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, номера обслуги 2-го гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 4-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - солдат, має статус учасника бойових дій, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту від 30 листопада 2023 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері обори ОСОБА_3 вбачається, що:

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період і проходячи її на посаді номера обслуги 2-го гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 4-ї механізованої роти 2-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9,11Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.14,16Закону України «Про дорожній рух», п.п.12.4,12.9«б» та п.12.3Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, приблизно о 07 годині 50 хвилин, 21 вересня 2023 року в світлий час доби, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen Tоuareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух із перевищенням встановленої в межах населеного пункту швидкості руху (понад 50 км/год.), а саме приблизно 138,5 км/год. по пр. Ломоносова в м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області зі сторони вул. Абрамова в напрямку вул. Ємельянова, водій ОСОБА_5 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не будучи уважним, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, та проїжджаючи район АЗС «ROUTE», скоїв зіткнення передньою правої та передньою центральною частиною кузова автомобіля з лівою боковою задньою частиною кузова автомобіля «Ford Rаnger» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 , старшого стрільця-оператора 1-гострілецького відділення 1-гострілецького взводу, 1-їстрілецької роти 421-го окремого стрілецького батальйону солдата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час рухався по пр. Ломоносова в попутному автомобіля «Volkswagen Tоuareg», реєстраційний номер НОМЕР_2 напрямку, попереду нього в правій смузі руху, та діючи в порушення вимог п.10.1 та п.11.4Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, виконував маневр повороту ліворуч до АЗС «ROUTE».

Внаслідок зіткнення водій автомобіля марки «Ford Rаnger» реєстраційний номер НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у виді численних непрямих двобічних переломів ребер, забою та розриву обох легень та серця, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючи частини салону автомобіля та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці ДТП у кареті ШМД.

Такі умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.286КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

19 лютого 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері обори ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470,472КПК України, за згодою потерпілої ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_5 , який повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та виявив щире каяття, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України і у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання,а також не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_5 , його особу, який є раніше не судимим, є військовослужбовцем військової служби за призивом під час мобілізації, має статус учасника бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби, а також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування заподіяного збитку, також враховується та обставина, що в діях обвинуваченого та загиблого є обоюдна вина, бажання продовжувати проходження військової служби та здійснювати захист Вітчизни, сторони, за погодженням з потерпілою, узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.286КК України,із застосуванням ст.ст.58,69КК України перейшовши до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення та призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення, а також без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст.476КПК України та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також те, що потерпіла ОСОБА_7 , відповідно до ч.4 ст.469КПК України надала письмову згоду датовану 19 лютого 2024 року на укладання даної угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника та за згодою потерпілої, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.

При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має адресу реєстрації та місце мешкання, на медичних обліках в закладах охорони здоров`я, за місцем проживання - не перебуває, неодружений, є військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій, за місцем мешкання та несення служби характеризується позитивно, визнав вину в повному обсязі, щиро розкаявся в скоєному.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та відшкодування заподіяного збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення, є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 19 лютого 2024 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері обори ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисника ОСОБА_4 та за згодою потерпілої ОСОБА_7 , і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов - не заявлено.

На підставі ч.4 ст.174КПК України, підлягає скасуванню арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.

Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 7170 гривень 00 копійок

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , на час винесення вироку - не обрано, прокурор до суду, щодо обрання будь-якого запобіжного заходу - не звертався, а тому, на час постановлення вироку, враховуючи узгоджене покарання, у суду не має підстав для його застосування.

Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Угоду про визнання винуватості, за згодою потерпілої ОСОБА_7 , укладену 19 лютого 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері обори ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисника ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.ст.58,69КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням в дохід держави 15% із суми грошового забезпечення без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз технічного стану транспортних засобів, судових авто-технічних експертиз та судової транспортно-трасологічної експертизи, в загальному розмірі 7170 (сім тисяч сто сімдесят) гривень, 00 копійок.

Арешт - накладений ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 вересня 2023 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 від 21 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України, на тимчасове вилучене майно, а саме на: автомобіль «Volkswagen Tоuareg», європейський реєстраційний код НОМЕР_2 , 2003 року випуску, VIN № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , який фактично належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; автомобіль «Ford Rаnger», європейський реєстраційний код НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_7 , яким фактично користувався загиблий в наслідок ДТП ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - СКАСУВАТИ.

Речові докази:

- автомобіль «Volkswagen Tоuareg», європейський реєстраційний код НОМЕР_2 , 2003 року випуску, VIN № НОМЕР_5 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспорту за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Лізи Чайкіної, 1 - після набрання вироком законної сили - повернути за приналежністю ОСОБА_5 ;

- автомобіль «Ford Rаnger», європейський реєстраційний код НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_7 , який зберігається під розпискою у представника військової частини НОМЕР_4 - заступника командира роти з МПЗ військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_8 - після набрання вирком законної сили - залишити військовій частині НОМЕР_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому, захиснику та потерпілій.

Суддя ОСОБА_1