Провадження № 1-кс/761/9100/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в рамках кримінального провадження №0004256 від 18.10.2023 року за ч. 3 ст. 369-2 КК України про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004256 від 18.10.2023 року.

ОСОБА_3 повідомлено про підозру за фактом нібито одержання ним неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди, оскільки останній за версією слідства вимагав у громадянина Грузії ОСОБА_5 грошові кошти за вплив на працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 для безперешкодного пропуску через державний кордон автомобіля, яким рухався ОСОБА_5 .

Натомість, із матеріалів кримінального провадження, зокрема протоколів допиту а також протоколу огляду мобільного телефону громадянина ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_3 жодного разу не висловлював громадянину ОСОБА_5 вимогу або прохання надати певну винагороду (неправомірну вигоду) та ніколи не обумовлював а ні розмір винагороди, а ні в принципі факт необхідності її надання.

Однак, 15 лютого 2024 року, старший оперуповноважений в ОВС УСР в місті Києві ДСР НП України ОСОБА_6 , на виконання доручення прокурора, надав ОСОБА_5 грошові кошти номіналом по 100 доларів США в кількості 5 штук та імітаційні засоби ззовні схожі на грошові купюри номіналом по 100 доларів США в кількості 25 штук, у загальній сумі 3000 доларів США для проведення негласної слідчої дії.

В цей же день, 15 лютого 2024 року, ОСОБА_5 прибув до місця роботи ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_2 та передав останньому пакет для пляшки, в якому стояла винна пляшка. Під час цього ОСОБА_3 було затримано, і в пакеті виявлено грошові кошти в сумі 3000 доларів США які були раніше передані громадянину ОСОБА_5 для проведення негласної слідчої дії.

При цьому, ОСОБА_3 не був обізнаний про наявність жодних грошових коштів в пакеті, який йому передав ОСОБА_5 , а також між ними не існувало жодних домовленостей щодо передачі грошових коштів. З наведеного стає зрозуміло, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 організували провокацію підкупу - а саме підбурили ОСОБА_5 на надання неправомірної вигоди ОСОБА_3 щоб потім викрити останнього.

Водночас, існують факти, які свідчать про те, що ОСОБА_5 є формальним заявником (а також особою, яка здійснює конфіденційне співробітництво) у щонайменше одинадцяти кримінальних провадженнях за фактами нібито вчинення іншими особами кримінальних правопорушень у сфері службової діяльності, оперативний супровід яких здійснюють працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наведене вказує на те, що ОСОБА_5 у змові з працівниками УСР в місті Києві ДСР НП України неодноразово організовували і продовжують організовувати провокації підкупу службових осіб на території міста Києва.

З метою перевірки даної інформації, а також підтвердження чи спростування фактів перетину державного кордону, до ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено адвокатський запит стосовно отримання інформації чи перетинав громадянин Грузії ОСОБА_5 державний кордон. Однак, відповідно до відповіді від 13.03.2024 року за вих. № 19-17593/24 ІНФОРМАЦІЯ_5 було відмовлено у наданні запитуваної інформації із зазначенням про надання відповідної інформації виключно за рішенням суду

Заявник зазначає, що наявність інформації, яка знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 є безпосереднім доказом у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, підтвердить чи спростує доводи щодо провокації злочину, дотримання процесуального способу здійснення процесуальних та слідчих дій під час досудового розслідування і можливої халатності з боку працівників правоохоронних органів, а тому звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

Заявник, слідчий та представник особи, у володінні якої знаходяться такі документи в судове засідання викликались належним чином, між тим у судове засідання не з`явились, у зв`язку із чим слідчий суддя, на підставі ч. 4 ст. 163 КПК України, ухвалила проводити розгляд клопотання у відсутності учасників, які не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За змістом ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Частина 2 статті 160 КПК України визначає що має бути зазначено в клопотанні: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що захисник не довів, що документи до яких він просить надати доступ, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, слідчий суддя не знаходить правових підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження в даному випадку та приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання захисника.

Керуючись ст.ст. 132, 159-164 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1