Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/159/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.02.2024, якою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець, Кропивницького району Кіровоградської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 15 днів, тобто до 24.02.2024 включно.

За участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_8 ,

підозрюваного - ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.02.2024 продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 15 днів, тобто до 24.02.2024 включно.

Мотивуючи зазначену ухвалу, слідчий суддя вказав на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, так як наявні у матеріалах клопотання дані, що підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов'язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов'язків, оскільки він зарекомендував себе з негативної сторони, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого злочину в період іспитового терміну, що спричинило тяжкі наслідки, не має стійких соціальних зв`язків, санкція ч. 4 ст. 246 КК України передбачає застосування покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, а тому не виключається ризик самовільного залишення місця проживання з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із покладенням відповідних обов`язків.

Вказує, що досудовим слідством не надано достатніх доказів обґрунтованості підозри, а саме жодними доказами доданими до клопотання не підтверджується його причетність до вчинення саме незаконної порубки дерев, а також того, що є наявні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли він намагався вчинити якусь дію, передбачену ч. 1 ст. 177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість його переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, він має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, а саме проживає з дружиною в зареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, проте має тимчасові заробітки.

Також, вважає, що прокурором не доведено наявність жодного ризику передбаченого ст. 177 КПК України, а також не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими відділу ВП № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000017 від 30.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

06.02.2024 т.в.о. заступника начальника відділення поліції - начальника СВ ВП № 3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської областіз клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 15 днів, тобто до 24.02.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.02.2024 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 15 днів, тобто до 24.02.2024 включно.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання слідчого про продовження щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя належним чином врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, що матеріали клопотання містять дані, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та незаконно вплинути на свідків.

Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що кримінальне правопорушення в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, так як санкцією ч. 4 ст. 246 КК Українипередбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років,а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і продовжив підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам, та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо апеляційних доводів підозрюваного про необґрунтованість підозри та недоведеність вказаних слідчим ризиків, і як наслідок необхідності відмови у задоволенні клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. На час розгляду клопотання зазначені умови виконані. З досліджених матеріалів клопотання вбачається, що на даному етапі розслідування, підозра відносно ОСОБА_6 є обґрунтованою, а зібрані докази вказують на його причетність до вчинення даного злочину.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого і продовжив підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки під час розгляду клопотання встановлені обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням викладеного апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.02.2024, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 24.02.2024 включно - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2