Справа № 333/1495/24
Номер провадження 1-кс/333/634/24
У Х В А Л А

19 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000250 від 17.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та без постійного місця проживання, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участі:

слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

встановила:

19 лютого 2024 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000250 від 17.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 16 лютого 2024 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «АТБ-Маркет», який розташовано за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 1-Г, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи прямий умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, наніс правою рукою не менше двох ударів невстановленим досудовим слідством предметом, який має колючо-ріжучі властивості, в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому проникаюче ножове поранення черевної порожнини, множинні наскрізні поранення тонкого та товстого кишківника, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

Після вчинення кримінального правопорушення (злочину) ОСОБА_5 зник з місця вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що кваліфікується як: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, українець, громадянин України, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та без постійного місця проживання, раніше судимий.

Обґрунтованість підозри підтверджується у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України з наступних підстав та ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, усвідомлюючи ступінь та тяжкість вчиненого злочину та розуміючи невідворотність покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання.

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні данні свідків, їх місце проживання та стали відомі повні анкетні дані потерпілого, а також місце мешкання останнього, тому підозрюваному ОСОБА_5 ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , відповідно до вимоги про судимість ОСОБА_5 раніше був засуджений за скоєння корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховування не став та знову скоїв злочин.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вину у скоєнні інкримінованому йому злочину не визнав, зрозумілих доводів при цьому не навів.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 17.02.2024 о 15 годині 33 хвилині.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні данні свідків, їх місце проживання та стали відомі повні анкетні дані потерпілого, а також місце мешкання останнього, тому підозрюваному ОСОБА_5 ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події.

При цьому слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше був засуджений за скоєння корисливого злочину, на шлях виправлення та перевиховування не став та знову скоїв злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік , стан його здоров`я, тому слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин необхідності застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи норми ч. 4 ст183 КПК України, суд вирішив не визначати розмір застави.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №4 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000250 від 17.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 16 квітня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання 17 лютого 2024 року 03 години 30 хвилин.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 16 квітня 2024 року.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1