Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/116/2024 Справа № 641/7601/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 21.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Введенка Чугуївського району Харківської області, громадянина України, із повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у період дії воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року та Указами Президента України № 133/2022, № 259/2022, № 341/2022, № 573/2022, № 757/2022, №58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", 17.06.2023 року приблизно о 11 год. 30 хв., перебуваючи біля 6-го під?їзду будинку, який знаходиться за адресою: м. Харків, бульвар Жасміновий, 20, побачив мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51 4 64 GB White», який знаходився на лавці біля вищевказаного під?їзду та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв вищевказаний мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A51 4 64 GB White» (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ) у чохлі чорного кольору, та сховав у рюкзак чорного кольору, який знаходився у ОСОБА_3 на лівому плечі.

Після цього, ОСОБА_3 з вказаним майном, покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду у сумі 3283 грн. 02 коп.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечувала, при призначенні покарання покладалася на розсуд суду. Зазначила, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, телефон їй повернуто.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, як зазначено вище, розкаявся у скоєному.

Суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення-злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодились, що в такому випадку вони будь позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі викладеного, пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, визнане судом повністю доведеним, ніким не оспорюється.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Так, вина ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення-злочину в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, скоєне ОСОБА_3 17.06.2023 року кримінальне правопорушення-злочин суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на викладене вище, аналізуючи надані суду матеріали, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обставин, приписи статей 50, 65 КК України, думку прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді 6 років позбавлення волі, та думку потерпілої, яка претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, суд дійшов до переконання, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання, у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 956,00 грн., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Питання щодо скасування арешту майна суд вирішує відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (три) роки, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи у розмірі 956,00 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.07.2023 року на майно, а саме: мобільний телефон ТМ «SAMSUNG A51» (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ).

Речові докази:

- мобільний телефон ТМ «SAMSUNG A51» (imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 ), переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , після набрання вироком законної сили - вважати повернутим останній;

-CD-R диск сірого кольору з відеозаписом з камер спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1