ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/143/24 Справа № 712/5139/20 Категорія: ч. 2 ст. 140 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_9 , цивільного відповідача в особі головного лікаря КНП "Черкаська центральна районна лікарня" Червонослобідської сільської ради ОСОБА_14 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2023 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, раніше не судиму, працюючу лікарем акушер-гінекологом (ургентним) акушерсько-гінекологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Черкаська центральна районна лікарня» Червонослобідської сільської ради (далі - КНП «Черкаська ЦРЛ»), зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 140 Кримінального процесуального кодексу України (далі КК) до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, з позбавленням права займатися лікарською діяльністю на строк 3 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки.

У позові прокурора в інтересах держави про відшкодування шкоди відмовлено.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з КНП«Черкаська ЦРЛ» на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 19 149,78 грн. та моральну шкоду в розмірі 250 000 грн. У решті позовних вимог ОСОБА_11 відмовлено

ВСТАНОВИЛА

Вироком суду ОСОБА_9 , визнано винною в тому, що вона, перебуваючи відповідно до наказу головного лікаря № 105/1К від 05.12.2017 на посаді лікаря акушер-гінеколога (ургентного) акушерсько-гінекологічного відділення (акушерських палат) КНП «Черкаська ЦРЛ», що знаходиться за адресою: вул. Пирогова, 3, с.Червона Слобода, Черкаський район, Черкаська область, всупереч ст. 34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (далі Закон), Порядку надання медичної допомоги жінкам з багатоплідною вагітністю, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2015 № 205 (далі Наказ № 205), порушуючи норми пунктів 2.1., 2.3., 2.14., 2.16. Розділу ІІ «Завдання та обов`язки» посадової інструкції лікаря акушер-гінеколога ургентного акушерських палат акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Черкаська ЦРЛ», затвердженої головним лікарем 12.06.2019, а також пунктів 2.1., 2.3., 2.14., 2.16. Розділу ІІ «Завдання та обов`язки» посадової інструкції лікарів акушер-гінекологів акушерсько-гінекологічного відділення, затвердженої головним лікарем КНП «Черкаська ЦРЛ» 01.07.2019, якою передбачено збіжні обов`язки, 29.07.2019 в період часу з 08.00 год. до 16.19 год., знаходячись на своєму робочому місці в приміщенні КНП «Черкаська ЦРЛ» за вищевказаною адресою, виконуючи свої професійні обов`язки, будучи лікуючим лікарем при прийнятті пологів у ОСОБА_11 , про що попередньо уклала 23.07.2019 угоду з останньою, неналежно виконала свої професійні обов`язки при виборі тактики та методики лікування ОСОБА_11 , що призвело до асфіксії другого плоду та в подальшому до його смерті 02.09.2019 о 07.30 годині, за таких обставин.

Перебуваючи на посаді лікаря акушер-гінеколога КНП «Черкаська ЦРЛ» ОСОБА_9 , надавала ОСОБА_11 медичну допомогу, будучи лікуючим лікарем, тобто лікарем-партнером при пологах у ОСОБА_11 , що відбулися 29.07.2019, яка перебувала у неї на обліку всю вагітність до пологів.

29.07. 2019 у період часу з 08.00 год. до 16.19 год., після народження першого плоду, виникли ускладнення у вигляді випадіння петлі (петель) пуповини, що супроводжувалася передлежанням пуповини при цілому плідному міхуру.

ОСОБА_9 внаслідок недбалого ставлення до своїх професійних обов`язків невірно надала медичну допомогу ОСОБА_11 , у порушення вимог Порядку надання медичної допомоги жінкам з багатоплідною вагітністю, затвердженого Наказом № 205, не проводила електронний фетальний моніторинг стану плодів із записом на плівку, після виникнення показників до операції кесаревого розтину у ОСОБА_11 , провела її із запізненням, з недотриманням п`ятнадцятихвилинного максимального інтервалу.

Зокрема, в порушення вимог клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.12.2011 № 977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» (далі Наказ № 977) операція кесаревого розтину проведена через 22 хвилини після проколу навколоплідного міхура та випадіння петель пуповини другого плоду ОСОБА_11 .

Невірне надання медичної допомоги лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_9 громадянці ОСОБА_11 , не у відповідності до вищевказаного Порядку та проведення операції кесаревого розтину ОСОБА_11 після виникнення у неї показань із запізненням, перебуває в прямому причинному зв`язку з розвитком асфіксії у новонародженого ОСОБА_16 , яка призвела до його смерті.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати вирок, кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність рішення суду, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Стосовно неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, посилаючись на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у справі №443/2309/13-к (провадження №51-1319км23) від 03.05.2023, захисник вказує, що диспозиція ст. 140 КК має бланкетний характер. Щодо цього вказує, що у кожному конкретному випадку має встановлюватися, які саме професійні обов`язки покладались на винну особу і які з цих обов`язків не виконані взагалі або виконані неналежним чином, а також вимоги яких конкретно нормативних актів (інструкцій, правил, вказівок тощо) порушено винним. Стверджує, що суд, встановивши, що обвинувачена порушила вимог Наказу № 205, клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», затвердженого Наказом № 977, не взяв до уваги, що Наказ МОЗ України від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» та Наказ МОЗ України від 27.12.2011 року № 977, яким внесено зміни до вищезгаданого наказу, втратили чинність на підставі Наказу МОЗ України № 310 від 08.05.2014 року.

Вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги доводи сторони захисту щодо недіючих наказів та відхилив такі, що, на думку захисника, вказує на упередженість суду та ігнорування вимог законодавства.

Також захисник звертає увагу, що згідно ст.4.6 «Ургентний кесарів розтин» Наказу МОЗ України від 05.01.2022 №8 «Про затвердження Уніфікованого протоколу первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Кесарів розтин», який діє на даний час, ургентний кесарів розтин виконується відповідно до клінічної ситуації за наявності показань та інформованої згоди пацієнтки по 1 категорії ургентності не пізніше, ніж через 30 хвилини від визначення показань.

Враховуючи викладене, захисник вважає, що обвинувачення ОСОБА_9 у невчасному проведенні кесаревого розтину з недотриманням 15 хвилинного максимального інтервалу є надуманим, оскільки такого, визначеного нормативно-правовими актами, інтервалу на той момент не існувало.

Водночас, посилаючись на ст.ст. 4,5 КК вказує, що якщо навіть на час вчинення інкримінованого діяння і діяв 15-хвилинний максимальний інтервал для проведення операції кесарів розтин по першій категорії ургентності, то на час винесення вироку у справі діяв нормативний акт, який визначав 30-хвилинним максимальний інтервал для такої операції, що однозначно поліпшує становище ОСОБА_9 , а тому має зворотню силу у часі та поширюється на неї.

Стосовно не проведення ОСОБА_9 електронного фетального моніторингу стану плодів із записом на плівку захисник зазначає, що в ході судового розгляду встановлено, що КНП «Черкаська ЦРЛ» має в наявності дві одиниці справних одноканальних апаратів кардіотокографів, один з яких знаходиться в пологовому відділенні, другий в жіночій консультації. Такий апарат використовувався при наданні медичної допомоги ОСОБА_11 для моніторингу серцебиття кожного плоду почергово. Встановлено, що одночасний моніторинг серцебиття двійні із записом на плівку на одноканальному апараті кардіотокографу являється технічно не можливим. Тому ОСОБА_9 , фактично не мала можливості проводити електронний фетальний моніторинг стану плодів із записом на плівку під час пологів (до пологів наявним апаратом здійснювався запис почергово по кожному плоду окремо).

Як на підставу для скасування вироку та закриття провадження у справі вказує, що на момент пологів ОСОБА_11 у пологовому відділенні, крім обвинуваченої, як лікаря-партнер, знаходились інші лікарі: ОСОБА_17 - заступник головного лікаря по дитинству та пологовій допомозі, ОСОБА_18 - лікар акушер-гінеколог, ОСОБА_19 - лікар акушер-гінеколог, ОСОБА_20 акушерка, котрі після народження першого плоду, при виникненні ускладнень провели перинатальний консиліум. За результатами цього консиліуму прийнято рішення про необхідність проведення операції кесарів розтин, який проведений лікарями: акушерами-гінекологами ОСОБА_9 та ОСОБА_19 , акушеркою ОСОБА_20 , неонатологом ОСОБА_21 , анестезіологом ОСОБА_22 . Тобто, оперативною бригадою, а не ОСОБА_9 одноособово. Всі учасники оперативної бригади, які брали участь під час проведення операції потерпілій не допитувались і обставини її проведення до кінця не встановлені. Разом з тим сторона обвинувачення вказує про невчасний кесарів розтин саме ОСОБА_9 .

Не погоджується з позицією суду, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 , та свідків. Відзначає, що потерпіла ОСОБА_11 , як і свідки сторони захисту ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 стосовно електронного фетального моніторингу стану плодів із записом на плівку, та проведення із запізненням операції кесаревого розтину ОСОБА_9 та її неналежне відношення до виконання своїх обов`язків взагалі нічого не пояснили.

Переконаний, що свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_26 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 спростували обвинувачення та підтвердили, що всі присутні під час пологів особи були зайняті наданням медичної допомоги, у зв`язку із прийняттям пологів підвищеної складності, а в подальшому - операцією кесарів розтин, яка була вчасно проведена.

Також зазначив, що судом першої інстанції в основу вироку покладено низку доказів, які не є належними. На думку захисника не можна приймати до уваги показання експерта ОСОБА_27 надані в суді під час розгляду справи та висновки експертиз №04-01/03 від 31.03.2020, № 04-01/16 від 04.05.2020 року, які містять неконкретизовані, упереджені твердження загального характеру без посилань на нормативно-правові акти. Окрім того, у висновках не враховані фактичні обставини справи, зокрема, наявність чи відсутність у КНП «Черкаська ЦРЛ» апаратів кардіотокографів, на яких технічно можливо було проводити електронний фетальний моніторинг стану плодів із записом на плівку під час пологів, а також не встановлено склад групи лікарів, їх обов`язки, порядок та послідовність їх дій при встановленні діагнозу та проведенні операції кесарів розтин, оскільки рішення про проведення кесаревого розтину приймалось консиліумом, а операція проводилася ОСОБА_9 неодноособово.

Вказує на вилучення медичної документації, на підставі якої проводилися всі медичні експертизи, відбулось неуповноваженими на те особами та у непередбачений кримінально-процесуальним законом порядку. Зауважує на відсутності доручення чи постанови про розслідування справи декількома слідчими. В постанові, наданій слідчим до суду без супровідного листа зазначено лише одного слідчого, який здійснює досудове розслідування - ОСОБА_28 , інші прізвища відсутні. Ще у додатках до обвинувального акту, в розділі «Реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування», вказані постанови відсутні, що на думку сторони захисту свідчить про намагання сторони обвинувачення приховати та усунути недоліки досудового розслідування у поза процесуальний, тобто, не передбачений Законом спосіб.

Щодо медичної документації, яка була використана при проведенні експертиз, стверджує, що ця документація отримана в не процесуальний спосіб, за відсутності ухвал про тимчасовий доступ до медичної документації.

Враховуючи викладене, захисник вказує, що серед досліджених в ході судового розгляду справи фактичних даних не має ні єдиного доказу щодо неналежного виконання ОСОБА_9 своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого ставлення до них та взагалі не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КК, в якому вона обвинувачується, як і не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад будь якого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, кримінальне провадження закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування апеляційних вимог приводить тотожні доводи з апеляційною скаргою захисника.

Стверджує, що суд першої інстанції при винесенні вироку неповністю та неправильно дослідив обставини справи, був упередженим під час розгляду справи, не брав до уваги доводи сторони захисту, відхиляв обґрунтовані клопотання, знімав питання, які ставилися захисником для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин і, відповідно, зробив неправильні висновки.

В апеляційній скарзі цивільний відповідач в особі головного лікаря КНП "Черкаська ЦРЛ" ОСОБА_14 просить скасувати вирок в частині вирішення цивільного позову, ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в його задоволенні.

Посилаючись на постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вказує на незаконність та необґрунтованість вироку в частині визначення цивільного позову.

Вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо наявності доказів для задоволення вимоги про стягнення матеріальної шкоди в сумі 19 149,78 грн. на підставі поданих до цивільного позову копій чеків, як підтвердження здійснених витрат на лікування ОСОБА_16 в КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», та свідчень позивачки ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_23 , про те, що в КНП «Черкаська обласна дитяча лікаря Черкаської обласної ради» їм давали списки ліків, за якими вони купували ліки для лікування ОСОБА_16 . Водночас, жодного такого списку чи його копії, про які стверджувала позивачка та вказували свідки, до цивільного позову не додано.

Водночас, вказує також і на безпідставність стягнення моральної шкоди в розмірі 250 000грн., яке суд встановив без жодних доказів щодо завдання такої шкоди та її розміру. Стверджує, що судом не встановлено, яким чином завдано цивільному позивачу ОСОБА_11 моральних чи фізичних страждань, в чому такі страждання мали вираження та чим підтверджуються.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_15 просить змінити вищевказаний вирок, задовольнити цивільний позов прокурора та стягнути з ОСОБА_9 витрати, понесені КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня» Черкаської обласної ради на лікування ОСОБА_16 в сумі 14 846,86 грн.

Не заперечуючи доведеності вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, прокурор вважає, що вказаний вирок підлягає зміні в частині відмови у задоволенні цивільного позову прокурора через невірне застосування судом норм матеріального права.

Посилаючись на постанову пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», а також правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 15.01.2020 (справа №15/2443/17), від 22.09.2022 (справа №686/11234/19), від 18.11.2021 (справа № 677/597/19), від 29.10.2019 (справа № 133/1041/17), вказує, що відшкодування витрат закладу охорони здоров`я, має здійснювати особа, яка вчинила злочин.

При цьому, витрати на лікування потерпілого від злочину є окремим видом матеріальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та є самостійним інститутом по відношенню до матеріальної шкоди в цілому, як наслідок регулюються спеціальною нормою права, а саме ст. 1206 Цивільного кодексу України далі - ЦК). Однак суд, помилково послався на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену у постановах від 17.04.2018 в справі № 523/9076/16-ц та від 26.02.2020 в справі № 304/284/18, які не є ідентичними у даній справі, безпідставно застосував до вказаних правовідносин статтю 1172 ЦК і дійшов помилкового висновку, що прокурор пред`явив позов до неналежного відповідача.

Після докладу суддею-доповідачем змісту вироку, доводів апеляційних скарг, були заслухані:

- обвинувачена та її захисник, які вимоги своїх апеляційних скарг підтримали, пославшись на доводи, що в них наведені, заперечували проти задоволення інших апеляційних скарг;

- прокурори, які підтримали вимоги апеляційної скарги прокурора, пославшись на доводи, що в ній викладені, заперечили проти задоволення апеляційних скарги сторони захисту, вирішення апеляційної скарги представника цивільного відповідача - КНП "Черкаська ЦРЛ" залишили на розсуд суду;

- представник цивільного відповідача КНП "Черкаська ЦРЛ", який вимоги своєї апеляційної скарги, а також апеляційних скарг сторони захисту підтримав, пославшись на доводи, що в них наведені, заперечував проти задоволення апеляційної скарг и прокурора;

- потерпіла та її представник, які заперечили проти задоволення апеляційних скарги сторони захисту та представника цивільного відповідача, пославшись на законність вироку, вирішення апеляційної скарги прокурора залишили на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що вирок суд першої інстанції в цілому відповідає вимогам ст. 370 КПК є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, а також кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 140 КК є правильними, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

У суді першої інстанції обвинувачена свою вину у вчинені кримінального правопорушення не визнала. Суду пояснила, що потерпіла перебувала у неї на обліку. Вагітність проходила без особливостей. Згідно з діючих наказів була госпіталізована в пологове відділення для підготовки до пологів. ОСОБА_11 володіла всією інформацією про узгодження, консиліуми, методи обстеження, про що свідчать її підписи про згоду в історії: на обстеження, лікування та родові. Обстежена потерпіла була у повному обсязі перед тим, як зайшла у пологи, котра була оглянута і був проведений консиліум лікарів у складі: завідуючого, ординатора і лікаря-партнера. Потерпілій був запропонований кесарів розтин, від якого вона відмовилася і підписала згоду на самостійне народження. Перша дитина народилася без особливостей, фізіологічним шляхом. Під час народження другої дитини вона пальцями відчула пульсуючі петлі пуповини, що вказувало на асфіксію плоду. Щоб підтвердити свій діагноз, вона звернулася за допомогою до заступника головного лікаря ОСОБА_26 , яка була присутньою у пологовому відділенні та після проведення огляду підтвердила діагноз і було прийнято рішення спускатися в операційну. Операційна знаходилася на 4 поверсі. Вони були на 5 поверсі. Від моменту постановлення діагнозу пройшло 14 хвилин, вилучення відбулося дуже швидко, до 3-х хвилин. Кесарів розтин був проведений без особливостей, після чого дитина була передана лікарю неонатологу для подальшого лікування. В операційні бригаді, крім неї, знаходились ОСОБА_19 , неонатолог ОСОБА_21 , анестезіолог Чурпіта, анестезист, операційна медсестра, акушерка ОСОБА_29 . Згодом з`явилась ОСОБА_26 . Стан дитини був тяжкий: рефлексів не було, серцебиття не було, дихання не було. Передали на реанімаційний столик для проведення подальших реанімаційних заходів. Дитинку реанімували і перевели в обласну лікарню. Вказала, що в пологовому відділенні немає датчика для проведення електронного фетального моніторингу стану плодів із записом на плівку. Зазначила, що рішення щодо кесаревого розтину вона сама не має права приймати, оскільки залучені заступник головного лікаря ОСОБА_26 , ординатор ОСОБА_18 , денний ургентний лікар ОСОБА_19 . Стверджувала, що не порушувала виконання своїх професійних обов`язків при виборі тактики та методики лікування ОСОБА_11 . Вона робила все згідно з посадовою інструкцією.

Суд першої інстанції ретельно перевірив невизнання вини обвинуваченою, правильно встановив про доведеність винуватості обвинуваченої у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення за ч.2 ст.140 КК, що підтверджується дослідженими та перевіреними такими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила про процес проходження пологів під час народження кожного плоду. Вказала, що із ОСОБА_9 вона попередньо домовлялася про те, що остання буде приймати у неї пологи. ОСОБА_9 була її лікуючим лікарем на її пологах. Окрім ОСОБА_9 , під час пологів були присутні інші лікарі: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_26 . Під час народження другої дитини лікарі весь час вирішували, чи вакуумом робити, поки не вирішили робити кесарів розтин. Скільки часу пройшло з моменту випадіння петель пуповини до доставки її в реанімацію не може сказати.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_18 пояснив, що з 08.00год. до 16.00год. того дня він був на чергуванні. Потерпіла ОСОБА_11 вже лежала в лікарні. ОСОБА_9 була лікарем, який приймає пологи. Проведенням пологів керує лікар, який приймає пологи. Рішення під час пологів приймаються колегіально. Якщо ургентна ситуація збирається консиліум. Якщо виникає якась ургентна ситуація, то повідомляється завідуюча, викликаються ургентні лікарі. Під час пологів, народилася перша дитина. Були ускладнення під час народження другої дитини - випадіння петель пуповини, дистрес плоду. Серцебиття не відновилося і пішли в операційну. Він особисто приймав участь у пологах. Моніторинг проводиться через кожні 30 хвилин у першому періоді, а у другому після кожної потуги. ОСОБА_9 розкривала навколоплідні води та повідомила про випадіння петлі пуповини. Були вжиті дії щодо вправляння петель пуповини, їх вправили, але серцебиття не вирівнялося, був діагностований дистрес плоду і було прийнято рішення про кесарів розтин. Таке рішення було прийнято колегіально: ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_26 Наказ № 977 на той час діяв. Тактика ведення пологів згідно з даним наказом. Від проведення пологів ОСОБА_9 ніхто не відсторонював і її дії під сумнів не ставилися. Кесарів розтин проводився у відділенні реанімації та був проведений протягом 14 хвилин. Також вказав, що двоканального токографа для двійні у них немає. Щоб постійно знімати моніторинг на плівку, потрібні показання, на той час показань не було, тому користувалися портативними фетальними доплер датчиками, якими слухалося серцебиття плоду.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_26 пояснила, що працює в лікарні заступником головного лікаря по дитинству та пологовій допомозі. Під час пологів вона була в пологовому залі. Перша дитина народилася через природні шляхи. Згідно з протоколом ведення пологів по багатоплідній вагітності була проведена амніотомія. ОСОБА_9 та консиліумом встановлено діагноз: випадіння пульсуючих петель пуповини і потерпіла була подана в операційну. Згідно з існуючим на той час наказу № 977 це є показанням до кесарового розтину, перший рівень ургентності. Це 15 хвилин з моменту постановки діагнозу. Потерпіла була доставлена у цей час в операційну і розпочато оперативне втручання, яке закінчилося народженням дитини у стані тяжкої гіпоксії. Різниця між поняттями «лікуючий лікар» та «лікар-партнер» їй не відома. ОСОБА_9 під час пологів була лікарем-партнером та лікуючим лікарем. Пологи приймала ОСОБА_9 , а не черговий лікар, оскільки була відповідна письмова заява від жінки. Пологами керує один лікар, але завжди є черговий лікар і старший колега. Фетальний моніторинг не проводився, через те що у них немає моніторингу для двійні. ОСОБА_9 розкривши води, сказала, що випали петлі пуповини. Коли випали петлі пуповини, був проведений консиліум. Відсутність фетального моніторингу для двійні, у цьому випадку це не пов`язано з успішністю пологів, адже коли випадають петлі пуповини, як себе поведе дитина, передбачити не можливо. Навіть якби фетальний моніторинг вівся весь перший період, у другому періоді передбачити кінцевий результат неможливо. Зазначила, що нормативно-правовими актами дозволяється використання одноканального моніторингу для двійні. Використовується доплер датчик, спочатку записується кардіотокографія однієї дитини, а потім другої дитини, але постійно ведеться спостереження за дітками і в першому періоді, і в другому методом кардіотокографа без запису. Під час пологів ОСОБА_11 використовувався одноканальний моніторинг.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_19 показала, що вона є лікарем акушер-гінекологом. Того дня була на чергуванні. Зайшла до залу, коли вже народили перший плід. Коли народжували другий плід, при розкриванні води, відбулося випадіння петель пуповини, які вправили, провели консиліум, діагностували дистрес і пішли на кесарів розтин. Народилася дитина в дистресі. Петлі пуповини вправили дуже швидко. Петлі вправляли ОСОБА_9 і ОСОБА_26 . У пологовому залі також були: ОСОБА_18 , ОСОБА_29 , неонатолог Куліда. ОСОБА_9 була лікарем-партнером. Лікар-партнер це той лікар, якого обирає жінка. Якщо пологи без ускладнень рішення приймає один лікар, якщо є ускладнення у пологах кілька лікарів. У них є кардіомонітор, але одночасно для двох плодів його не можна використовувати. Прослуховування серцебиття вони проводять за допомогою доплера, у першому періоді кожні 15 хвилин, а у період потуг кожні 5 хвилин. Проводили до розкриття вод і після. Послухали серцебиття, розкрили води і знову послухали серцебиття. Це секунди. Випадіння петель пуповини це І категорія ургентності терміновий показник для кесаревого розтину.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_20 , показала, що в лікарні працює акушеркою. Зазначила, що вона особисто слухала серцебиття доплером, кожні 5-10 хвилин старалися слухати, все проходило нормально. Після народження першої дитини жінку оглянули лікарі і вирішили проводити кесарів розтин. Операція була проведена швидко.

Свідок ОСОБА_23 у суді першої інстанції показала, що потерпіла є її донькою. Дізнавшись, що донька народжує, вона приїхала до лікарні, чекала в коридорі. Бачила як доньку везли на каталці в ліфт на 5 поверсі. Потім, через хвилин 20, везли на каталці дитину з трубочками у роті. У подальшому ОСОБА_9 повідомила їй, що одна дитина дуже хвора. Ввечері дитину перевезли до дитячої лікарні. Все лікування було платне. ОСОБА_9 не пропонувала допомогу на лікування.

Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_24 показав, що є чоловіком ОСОБА_11 29.07.2019 зранку йому дружина повідомила, що почались пологи, він приїхав у лікарню. Після народження першої дитини, бачив, як дружину вивезли з палати. Згодом ОСОБА_9 повідомила про проведення кесаревого розтину та травмування другої дитини. Через години півтори приїхала швидка і дитину перевезли в дитячу лікарню. За час перебування дитини в лікарні він купував медикаменти за кошти сім`ї по списку, який отримував від медсестри. ОСОБА_9 до дитини не навідувалась.

Свідок ОСОБА_25 у суді першої інстанції пояснила, що потерпіла є її невісткою. Вказала, що після народження другу дитину привезли до лікарні майже о 21.00год. з кисневим балончиком, після чого підключили дитину до апарату. Списки на закупівлю необхідних медикаментів їм виносили із відділення, вони скуплялися і відразу віддавали. На закупівлю ліків та поховання були витрачені кошти сина та невістки.

Також в судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку, які суд першої інстанції взяв до уваги.

Згідно з даними витягу з ЄРДР за № 0000839 від 08.08.2019, 07.08.2019 до Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_24 , про те, що 29.07.2019 під час народження двох дітей у його дружини ОСОБА_11 , друга дитина зазнала травми в пологовому будинку ЦРЛ Черкаського району.

Згідно з копією витягу з наказу Черкаської ЦРЛ № 105/1К від 05.12.2017, ОСОБА_9 , лікаря акушер-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення (гінекологічних палат) переведено на посаду лікаря акушер-гінеколога (ургентного) акушерсько-гінекологічного відділення (акушерських палат) з 05.12.2017.

Відповідно до копії посадової інструкції лікаря акушер-гінеколога ургентного акушерських палат акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧРР, лікар-акушер-гінеколог ургентний акушерських палат керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію акушерсько-гінекологічної допомоги населенню (п.2.1). Основним завданням лікар-акушер-гінеколога ургентного акушерських палат є надання кваліфікованої планової та невідкладної стаціонарної акушерсько-гінекологічної допомоги вагітним, роділлям, породіллям відповідно до кваліфікаційної категорії (п.2.3). Здійснює діагностику вагітності, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за породіллями (п.2.14). Володіє всіма методами амбулаторного та стаціонарного лікування, повним обсягом хірургічних втручань (п.2.16). Лікар-акушер-гінеколог ургентний несе відповідальність за належне виконання покладених на нього завдань і функцій та використання наданих прав (п.4.1), як за недоброякісну роботу і помилкові дії, так і за бездіяльність і неприйняття рішень, які входять в коло його обов`язків і компетенції (п.4.2).

Згідно з копією посадової інструкції лікарів акушер-гінекологів акушерсько-гінекологічного відділення, пунктами 2.1, 2.3, 2.14, 2.16, 4.1, 4.2 передбачені положення, аналогічні зазначеним вище.

Згідно з ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.08.2019 у справі № 712/10603/19, задоволено клопотання слідчого СВ Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області та надано тимчасовий доступ до документів: медичної документації, яка велася медичними працівниками при народженні другої дитини 29.07.2019 ОСОБА_11 , та картки стаціонарного хворого ОСОБА_11 , яка перебуває у володінні КНП «ЦРЛ Черкаського району» Черкаської міської ради за адресою: вул. Пирогова 3, с. Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, та можливість вилучити її для проведення судово-медичної експертизи.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.09.2019 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді вилучено: історію пологів № 461/7 478 ОСОБА_11 , на 32 арк., аналізи на 9 арк., картку розвитку новонародженого 478 на 13 арк., картку розвитку новонародженого № 478 на 12 арк., від 23.07.2019 до 02.08.2019.

Згідно із заявою ОСОБА_11 від 14.08.2019 її було залучено до провадження як потерпілу.

Згідно з заявою завідувача відділення інтенсивної терапії новонароджених КНП «ЧОДЛ ЧОР» ОСОБА_30 від 02.09.2019 було надано згоду на проведення огляду місця події в приміщенні палати № 4 КНП «ЧОДЛ ЧОР» відділення інтенсивної терапії новонароджених.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.09.2019 зафіксовано, огляд приміщення 4 палати відділення інтенсивної терапії новонароджених КНП «ЧОДЛ ЧОР», що розташована на третьому поверсі неонатального корпусу за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.09.2019 зафіксовано огляд трупа дитини ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та виявлені ушкодження: в лобній ділянці, в обох скроневих ділянках, на тильній поверхні лівої кисті, в лівому ліктьовому згині, на обох стопах, на передній поверхні в нижній третині лівої гомілки наявні численні цяткові ранки, шкіра навколо яких частково змащена зеленим барвником. Більшість ран розташовані на фоні фіолетово-зелених синців. В лівій тім`яно-потиличній ділянці наявний розлитий фіолетового кольору синець розмірами 8 х 6 см з нечіткими межами.

Згідно з копією свідоцтва про народження виданого Черкаським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, серії НОМЕР_1 від 06.08.2019 ОСОБА_31 , народився 29.07.2019.

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 814 від 04.09.2019, виданого лікарем КУ «ЧОБСМЕ» ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у стаціонарі Черкаської обласної дитячої лікарні, причина смерті: субарахноїдальний крововилив унаслідок пологової травми.

Згідно з фактичними даними висновку експерта № 03-01/814 від 03.09.2019 причиною смерті ОСОБА_16 є асфіксія новонародженого не уточненого генезу, що ускладнилась розвитком гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи: мозкова кома (по медичним даним), цяткові крововиливи в м`які мозкові оболонки головного мозку, серозний менінгіт, набряк речовини головного мозку, гліоз речовини головного мозку. Враховуючи дані медкарти №64/2 стаціонарного хворого, смерть ОСОБА_16 настала 02.09.2019 о 07.30 год. При судово-медичній експертизі трупа виявлено синець та крововилив в лівій тім`яно-потиличній ділянці, які виникли внаслідок дії тупого предмету та носять ознаки легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 04-01/03 від 31.03.2020 тактика введення пологів ОСОБА_11 , а саме ведення їх через природні родові шляхи, без застосування кесаревого розтину була обрана вірно у відповідності до клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», затвердженого наказом МОЗ України від 27.12.2011 № 977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 року № 582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги» та наказу МОЗ України від 08.04.2015 № 205 «Порядок надання медичної допомоги жінкам з багатоплідною вагітністю». До початку пологів показань до застосування операції кесарів розтин у ОСОБА_11 не було. До асфіксії новонародженого, що ускладнилася розвитком гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи могло призвести відшарування плаценти. Медична допомога ОСОБА_11 при пологах надавалась невірно, не у відповідності до наказу МОЗ України від 08.04.2015 №205 «Порядок надання медичної допомоги жінкам з багатоплідною вагітністю», а саме не проводився електронний фетальний моніторинг стану плодів із записом на плівку. Також операція кесарів розтин ОСОБА_11 після виникнення до неї показів проведена із запізненням, з недотриманням 15-ти хвилинного максимального інтервалу. Викладене вище перебуває в прямому причинному зв`язку з розвитком асфіксії новонародженого, яка призвела до його смерті. Ймовірною причиною випадіння петлі (петель) пуповини була багатоплідна вагітність, що супроводжувалася передлежанням пуповини при цілому плідному міхуру. Випадіння петлі (петель) могло відбутися під час розтину або розриву оболонок плідного міхура. Операція кесарів розтин проведена через 22 хв. після проколу навколоплідного міхура та випадіння петель пуповини другого плоду ОСОБА_11 , що являється перевищенням часу до початку операції у відповідності до клінічного протоколу з акушерської допомоги «Кесарів розтин», затвердженим наказом МОЗ України від 27.12.2011 №977 «Про внесення змін до наказу МОЗ України від 15.12.2003 №582 «Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги». Дії лікарів в період часу між зазначеним вище проколом і випадінням петель та початком операції були вірними.

Згідно з даними висновку експерта № 04-01/16 від 04.05.2020 у відповідності до ст. 34 Закону обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне лікування та обстеження пацієнта. При ведені пологів ОСОБА_11 , згідно наданої на експертизу історії пологів, її лікуючий лікар була ОСОБА_9 . Виходячи з викладеного вище, лікар акушер-гінеколог ОСОБА_9 була уповноважена на вибір тактики та методики лікування ОСОБА_11 , а також на її зміну та саме нею медична допомога ОСОБА_11 надавалася невірно. Невірне надання медичної допомоги лікарем акушер-гінекологом ОСОБА_9 . ОСОБА_11 , не у відповідності до наказу МОЗ України від 08.04.2015 №205 «Порядок надання медичної допомоги жінкам з багатоплідною вагітністю» та проведення операції кесарів розтин ОСОБА_11 після виникнення до неї показів із запізненням, перебуває в прямому причинному зв`язку з розвитком асфіксії у новонародженого, яка призвела до його смерті.

Допитаний в суді першої інстанції експерт ОСОБА_27 підтвердив висновки експертиз № 04-01/03 та 04-01/16. Також пояснив, що на момент проведення експертиз і на момент пологів діяв Наказ №977. Законодавством не визначено поняття «лікаря-партнера». Поняття «лікуючого лікаря» визначено Законом, відповідно до якого, рішення при проведенні пологів та про проведення кесаревого розтину приймає лікуючий лікар.

Експерт вказав на дві складові, які стали причиною непередбачуваних пологів: 1) не проведення моніторингу, що взагалі не дозволяло оцінювати стан другого плоду, о отже і коли потрібно міняти стратегію ведення пологів; 2) наказом № 977 визначено, що при такому кесаревому розтині є 15-ти хвилинний інтервал, який хоча б дає можливість зберегти життя і здоров`я плоду, водночас у цьому випадку у медичній картці вони побачили, що лікарі перейшли до кесаревого розтину, що зроблений із запізненням 22 хвилин.

Також відзначив, що групи лікарів медичну допомогу не надають. Лікуючого лікаря може відсторонити завідуючий, начмед і стати сам лікуючим лікарем. Запис в медичній карті «аускультативно серцебиття плоду 90 ударів в хвилину», означає чистоту серцевих скорочень і трактується як респіраторний дистрес, тобто недостатність кисню у плоді, яка за межами норми і значно впливає на його життя. Час зазначений такого серцебиття плоду 15.55 год. З цього періоду для лікарів визначені показання для проведення операції кесарів розтин. Який був розпочатий о 16.17 год. У медичній карті зазначено, що хірургом є ОСОБА_9 Членам експертної комісії не було відомо і законодавство не передбачає, щоб був лікуючий лікар і при наявності лікуючого лікаря прийшов інший лікар і зробив операцію. У медичній картці є посилання на Наказ № 977. Показання до операції кесаревого розтину були безперечні у вигляді сповільнення серцебиття плоду станом на 15.55 год., що задокументовано в історії пологів. Згідно з даними медичної карти комісія експертів вважає, що лікуючим лікарем ОСОБА_11 була ОСОБА_9 Надання неправильної медичної допомога при пологах, не у відповідності до наказів МОЗ України перебуває у прямому причинному зв`язку з розвитком асфіксії новонародженого, яка призвела до його смерті.

Окрім того, експерт ОСОБА_27 при повторному допиті в апеляційному суді пояснив, що при проведенні експертизи не користувались Наказом МОЗ України від 05.01.2022 №8 «Про затвердження Уніфікованого протоколу первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Кесарів розтин», оскільки проведення кесаревого розтину на час його проведення було регламентовано іншими наказами МОЗ, на які є посилання в експертизі. Відповідно до ст. 34 Закону, а також згідно з медичною картою хворого, історії пологів ОСОБА_9 в цій ситуації була лікуючим лікарем. ОСОБА_9 мала змогу за наявного у неї одноканального апарату кардіотокографа почергово проводити моніторинг кожного плоду. Утім таких дій ОСОБА_9 не виконала, через що з запізненням дізналась про зниження чистоти серцевих скорочень до 90 ударів в хвилину, що трактується як респіраторний дистрес і є критичним станом плоду дитини. Вказане зниження відбувається поступово, за декілька хвилин. У період часу з 12.00 до 15.00 годині моніторинг стану другого плоду на цей апарат не проводився. Всі рішення під час приймання пологів у ОСОБА_11 приймала особисто ОСОБА_9 . Перебування поруч в цей момент інших лікарів, котрі приймали участь у пологах, а також при проведені кесаревого розтину, не впливає на висновки експертиз, оскільки відповідальність несе один лікуючий лікар.

Колегія суддів вважає, що висновки цих експертиз відповідають вимогам статей 101 та 102 КПК, оскільки вони містять докладний опис проведених експертами досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені перед ним. Ці експертні дослідження проведені кваліфікованим та досвідченим експертами, на підставі наданих їм матеріалів.

Апеляційний суд враховує, що сторона захисту, поставивши під сумнів вказані висновки судово-медичних експертів, не навела належного мотивування, внаслідок чого не погоджується з ними.

У цьому випадку відсутні достатні підстави вважати вказані висновки експертів необґрунтованими, неналежними чи такими, що суперечить іншим матеріалам справи або викликають інші обґрунтовані сумніви в їх правильності, а тому підстав для призначення повторних експертиз - немає.

Згідно з повідомленням головного лікаря КНП «Черкаська центральна районна лікарня» Черкаської районної ради ОСОБА_14 № 07/875 від 25.05.2020 вбачається, що КНП «Черкаська ЦРЛ» має в наявності дві одиниці справних одноканальних апаратів кардіотокографів, один з яких знаходиться в пологовому відділенні, другий в жіночій консультації, які можуть використовуватися лікарями лікарні при наданні медичної допомоги пацієнтам, в тому числі при прийнятті пологів.

Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що перелічені докази не викликають сумніву у їх об`єктивності та достовірності, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються між собою, є належними, допустимими та достатніми.

Колегія суддів вважає, що вирок, ухвалений судом першої інстанції на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, включає три обов`язкові ознаки: 1) діянням у вигляді невиконання чи неналежного виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків: 2) тяжкими наслідками для хворого 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується необережною формою вини до тяжких наслідків для хворого, саме ж діяння може бути як необережним, так і умисним.

Під невиконанням медичним працівником своїх професійних обов`язків треба розуміти невчинення ним певних дій при наданні лікарської допомоги хворому, які він повинен був вчинити, а під неналежним виконанням таких обов`язків - вчинення необхідних дій не у повному обсязі чи вчинення не тих дій, які необхідно було вчинити.

Невиконання чи неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків є наслідком недбалого чи несумлінного ставлення до них, під яким слід розуміти погане, байдуже, без неналежної старанності, неуважне, неакуратне, халатне їх виконання (наприклад несвоєчасне проведення різних процедур, перев`язок, огляду).

Як встановлено в цьому кримінального провадженні, що слідує з показань експерта ОСОБА_27 , за наявності одноканального апарату кардіотокографу, ОСОБА_9 у відповідності до Наказу № 205 мала змогу проводити електронний фетальний моніторинг стану плодів із записом на плівку почергово кожного плоду окремо, що не було нею зроблено, внаслідок чого кесарів розтин розпочався із запізненням, що призвело до тяжких наслідків смерті народженої дитини.

Попри позицію сторони захисту, відсутність в лікарні апарату, що давав би змогу проводити одночасний моніторинг серцебиття двійні (двох плодів) із записом на плівку не впливає на вказані висновки суду.

Водночас апеляційний суд враховує, що ОСОБА_9 не інкримінувалось, що вона повинна була проводити саме одночасний моніторинг серцебиття двійні (двох плодів).

Щодо доводів сторони захисту про втрату чинності Наказу № 977, через що у цьому кримінальному проваджені, на думку захисника, повинні бути застосовані вимоги ст. 4,5 КК, апеляційний суд зауважує на такому.

Дійсно згідно з Наказом МОЗ № 310 від 08.05.2014 втратив чинність Наказ від 15.12.2003 №582 "Про затвердження клінічних протоколів з акушерської та гінекологічної допомоги",

Утім Наказ № 977, котрим вносились зміни до Наказу № 582 та був затверджений клінічний протокол з акушерської допомоги "Кесарів розтин" не був скасований. Вказаний клінічний протокол діяв до від 5 січня 2022, коли був затверджений Наказ МОЗ № 8 Про затвердження Уніфікованого клінічного протоколу первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Кесарів розтин».

Разом з тим наведене не дає підстави для застосування ст. 4, 5 КК щодо чинність закону про кримінальну відповідальність у часі та зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Аргументи захисника, наведені в апеляційній скарзі, про те, що на даний час у протокол надання медичної допомоги внесені зміни, якими передбачено продовження часу для надання медичної допомоги у подібних випадках, не впливають на висновок судів про наявність складу кримінального правопорушення (диспозиція якого має бланкетний характер) у діянні обвинуваченої, яка на час події була зобов`язана діяти відповідно до правил, встановлених на той момент.

Вказане узгоджується з правовою позицією, що викладене у постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року (справа № 718/933/20; провадження № 51-5489км21).

Щодо доводів сторони захисту про приймання участі у пологах, крім ОСОБА_9 , інших лікарів, прийняття рішень консиліумом лікарів, апеляційний суд зауважує, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК).

Водночас в експертизі № 04-01/16 зауважено, що при ведені пологів ОСОБА_11 , згідно з наданої на експертизу історії пологів, її лікуючий лікар була ОСОБА_9 . Виходячи з викладеного вище, лікар акушер-гінеколог ОСОБА_9 була уповноважена на вибір тактики та методики лікування ОСОБА_11 , а також на її зміну та саме нею медична допомога ОСОБА_11 надавалася невірно.

Зважаючи на відсутність підтвердження факту можливого проведення лікарського консиліуму, відсутності факту передачі лікарем ОСОБА_9 ведення пологів у ОСОБА_11 іншому лікарю, відсторонення її від пологів, єдиною особою що була повинна визначати тактику ведення родів була ОСОБА_9 .

Тотожні доводи захисника щодо вилучення медичної документації, на підставі якої проводилися всі медичні експертизи, відбулось неуповноваженими на те особами та у непередбачений кримінально-процесуальним законом порядку були належним чином розглянуті судом першої інстанції.

Щодо цього судом першої інстанції обґрунтовано вказано, що в ході огляду місця події, який був проведений 02.09.2019 слідчим Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_32 у приміщенні четвертої палати відділення інтенсивної терапії новонароджених КНП «ЧОДЛ ЧОР», виявлено та вилучено медичну карту стаціонарного хворого № 64/2 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та листки основних показників стану хворого в кількості 35 штук /т. 3 а.п. 17/.

Водночас потерпіла ОСОБА_11 та її чоловік свідок ОСОБА_24 в ході допиту в судовому засіданні підтвердили факт надання слідчому у телефонному режимі добровільної згоди на вилучення медичної документації щодо їхньої дитини ОСОБА_16 .

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно вказав, що аргументи захисника про недопустимість як доказів фактичних даних, отриманих в ході оглядів місця події, проведених 02.09.2019, та фактичних даних, отриманих при проведенні судово-медичних експертиз, із зазначених вище підстав є неприйнятними.

Також суд першої інстанції у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, сталої судової практики, зважив на наявність постанови про здійснення досудового розслідування групою слідчих від 08.08.2019 та постанови про зміну складу групи слідчих від 02.09.2019, що надані стороною обвинувачення в ході судового розгляду кримінального провадження.

Щодо висновку за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги ОСОБА_11 в умовах КНП «Черкаська ЦРЛ» ради та КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня Черкаської обласної ради», котрий, на думку сторони захисту, є доказом, що спростовує обвинувачення, судом першої інстанції, з огляду на положення ч. 2 ст. 84 , ст. 69, ст. 101 КПК, правильно вказано, що цей висновок не є експертним висновком, а є документом, який, не узгоджується з іншими доказами, здобутими у даному кримінальному провадженні, зокрема, прямо суперечить висновкам експертів № 04-01/03 і № 04-01/16. Суд першої інстанції доречно врахував, що склад комісії, на відміну від судових експертів, не несе кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивого висновку.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкину інші.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, котрий в оскаржуваному вироку критично оцінив твердження обвинуваченої, надані в судовому засіданні, щодо належного виконання нею своїх обов`язків, вказавши, що це є обраним способом захисту від пред`явленого їй обвинувачення за ч. 2 ст. 140 КК, оскільки тяжкий наслідок у вигляді розвитку асфіксії у новонародженого ОСОБА_16 , яка призвела до його смерті, був породжений конкретними діяннями обвинуваченої, яка, будучи лікуючим лікарем ОСОБА_11 , неналежно виконала свій обов`язок щодо надання медичної допомоги потерпілій при пологах у вигляді проведення електронного фетального моніторингу стану плодів із записом на плівку та своєчасного проведення кесаревого розтину, а не поведінкою потерпілої ОСОБА_11 , чи третіх осіб.

Отже, твердження апеляційної скарги сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченої за ч. 2 ст. 140 КК є безпідставним.

Колегія суддів переконана, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримано стандарт доведення поза розумним сумнівом, оскільки сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинене і обвинувачена ОСОБА_9 є винуватою у його вчиненні. Отже немає обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення, також відсутня реальна можливість іншої версії інкримінованої події.

З урахуванням наведеного, колегія суддів робить висновок про відсутність підстав для розумного сумніву в доведеності вини ОСОБА_9 , через те що версія сторони захисту щодо її невинуватості, була спростована фактами, встановленими на підставі допустимих доказів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином мотивував свій висновок щодо належності, допустимості, достатності доказів та обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку. Підстав для скасування вироку через недоведеність винуватості обвинувачених та закриття кримінального провадження, як про це ставить питання сторона захисту, колегія суддів не знаходить.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги сторони захисту є необґрунтованими, а посилання на упередженість суду першої інстанції - надуманими. Водночас апеляційний враховує, що обґрунтованих підстав вважати існування обставин, що очевидно викликали сумнів у неупередженості судді суду першої інстанції, у цьому кримінальному проваджені не має.

Разом з тим, суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку вказавши, що обвинувачена ОСОБА_9 , достовірно знаючи про відсутність у медичному закладі двоканального токографа, вона не повідомила про це потерпілу ОСОБА_11 , а також про можливі негативні наслідки проведення пологів за його відсутності; не вжила жодних заходів з метою виконання вимог законодавства, зокрема, офіційно не звернулася до керівництва лікарні з приводу відсутності засобів електронного фетального моніторингу із записом на плівку, не скерувала потерпілу до іншого медичного закладу задля отримання належної медичної допомоги при пологах; прийняла усвідомлене рішення на власний ризик про прийняття пологів у потерпілої за відсутності належних умов вийшов за межі пред`явлено обвинувачення, адже такі дії або бездіяльність обвинуваченій не інкримінувались. Ба більше в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що в КНП «Черкаська ЦРЛ» були відсутні належні умови для прийняття пологів у ОСОБА_11 .

Покарання обвинуваченій призначено відповідно до вимог ст.65 КК з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченої та визначено в межах санкції ч.2 ст.140 КК.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що обвинувачена неналежно виконували свої професійні обов`язки внаслідок недбалого, несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги цивільного відповідача в особі головного лікаря КНП "Черкаська ЦРЛ" ОСОБА_14 в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_11 про стягнення матеріальної та моральної шкоди колегія суддів вбачає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Суд належним чином обґрунтував своє рішення щодо часткового стягнення моральної та матеріальної шкоди на користь ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, крім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Зокрема, як убачається з вироку, вирішуючи питання про доведеність підстав та розміру заподіяної моральної шкоди, суд врахував характер і обсяг душевних і моральних страждань, завданих потерпілій внаслідок смерті її сина.

Таким чином, рішення суду щодо часткового задоволення цивільного позову та стягнення моральної шкоди в сумі 250000 гривень цивільного відповідача узгоджується з принципом розумності, виваженості та справедливості, відповідає характеру і обсягу моральних страждань потерпілої.

Так само, апеляційний суд не вбачає неправильного застосування закону при стягнення матеріальної шкоди в сумі 19 149,78 гривень, що витрачені сім`єю потерпілої на придбання медикаментів для лікування дитини, що підтверджено відповідними чеками та витрат на організацію і проведення поховання.

Також апеляційний суд відкидає доводи апеляційні вимоги прокурора щодо стягнення із ОСОБА_9 на користь Черкаської обласної ради витрати, понесені КНП «Черкаська обласна дитяча лікарня» на лікування ОСОБА_16 в сумі 14846,86 грн., враховуючи ч.1 ст.1172 ЦК України, де вказано, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Таким чином, прокурор пред`явив позов до неналежного відповідача, водночас не скористався правом на подачу клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи залучення до участі у справі співвідповідача. Тому суд першої інстанції беручи до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постановах від 17.04.2018 (справа №523/9076/16-ц) та від 26.02.2020 (справа №304/284/18) відмовив у задоволенні позову прокуратури.

За таких обставин, колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які є підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 , обвинуваченої ОСОБА_9 задовольнити частково, апеляційні скарги цивільного відповідача в особі головного лікаря КНП "Черкаська центральна районна лікарня" Червонослобідської сільської ради ОСОБА_14 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 21 серпня 2023 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку висновку суду, що ОСОБА_9 , достовірно знаючи про відсутність у медичному закладі відповідного медичного обладнання, не повідомила про це потерпілу ОСОБА_11 , а також про можливі негативні наслідки проведення пологів за його відсутності; не вжила жодних заходів з метою виконання вимог законодавства, зокрема, офіційно не звернулася до керівництва лікарні з приводу відсутності засобів електронного фетального моніторингу із записом на плівку; не скерувала потерпілу до іншого медичного закладу задля отримання належної медичної допомоги при пологах; прийняла усвідомлене рішення на власний ризик про прийняття пологів у потерпілої за відсутності належних умов.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена учасниками судового процесу до Верховного Суду, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4