Провадження № 11-сс/4823/200/24 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2024 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

скаржника - ОСОБА_7

представника скаржника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність посадових осіб Чернігівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий суддя вказав, що викладені у заяві останнього доводи не містять достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів щодо наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, зокрема те, що дії слідчого були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди та завдали шкоди матеріального характеру, яка б перевищувала 151400 грн. Також слідчий суддя, не оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_7 від 03.04.2024 на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, вважав, що в ній відсутні відомості про конкретні обставини умисного невиконання службовою особою ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.03.2024, оскільки ним не надано доказів того, що він 20.03.2024 звертався до прокурора та слідчого для повернення мобільного телефону Iphone моделі SE.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених посадових осіб Чернігівської обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР. В обґрунтування скарги послався на порушення слідчим суддею норм матеріального та процесуального права, а також поверхове дослідження матеріалів справи, підтвердженням чого є невідповідність дати направлення слідчим листа до експертної установи, яка вказана в оскаржуваній ухвалі. Зазначає, що його заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, не була предметом розгляду слідчого судді. Вказуючи на відсутність відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, слідчий суддя взяв на себе повноваження органу досудового розслідування та фактично прийняв рішення про відсутність складу даного кримінального правопорушення в діях службових осіб правоохоронних органів, які протиправно вилучили телефон та його не повернули. Посилання на рішення Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 є незаконним, оскільки заява про невиконання рішення суду та вчинення злочину як зловживання владою та службовим становищем, не відноситься до будь-яких заяв, як вказано в оскаржуваній ухвалі слідчого судді. Покликання суду на Положення про порядок ведення ЄРДР, затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, вказує на перевищення слідчим суддею меж своєї компетенції, адже ним керуються правоохоронні органи. Крім того, під час постановлення слідчим суддею ухвали було порушено принци обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, а також строк розгляду скарги, передбачений ст.306 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; ОСОБА_7 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Як убачається із матеріалів провадження, 03 квітня 2024 року ОСОБА_7 звернувся до Чернігівської обласної прокуратури із заявою, в якій просив внести відомості до ЄРДР про вчинення службовими особами правоохоронних органів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 382 КК України, за фактом неповернення вилученого під час обшуку мобільного телефону Iphone моделі SE, що йому належить, який згідно ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 19.03.2024 ухвалено негайно повернути власнику (а.п.7).

Згідно письмового повідомлення заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_9 , відомості до ЄРДР не вносились у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів ознак будь-якого кримінального правопорушення (а.п.5).

Як слідує з висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пп.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПКУ).

Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових кримінального правопорушення. Разом з тим, відомості не за будь-якою заявою про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, яких ОСОБА_7 наведено не було, а відтак не було і бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заява ОСОБА_7 не містить у собі відомостей, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, та слугували б підставою для їх внесення до ЄРДР, відповідно до ст.214 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Також колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, який не оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_7 від 03.04.2024 на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України, вказав на її передчасність, виходячи з наступного.

Кримінальна відповідальність за ст.382 КК України настає, серед іншого, за умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.03.2024, якою відмовлено в накладенні арешту на мобільний телефон марки Iphone, моделі SE, належний ОСОБА_7 , та ухвалено негайно повернути телефон останньому, залишена без змін ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 17.04.2024, та з урахуванням приписів ст. 532 КПК України, вона набрала законної сили лише 17 квітня 2024 року.

Разом з тим, із заявою до прокуратури ОСОБА_7 звернувся 03 квітня 2024 року, тобто, ще до того як ухвала слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 березня 2024 року набрала законної сили.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ч.3 ст.407, ст.422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Чернігівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4