Справа № 946/4257/24
Провадження № 1-кс/946/1407/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника скаржника - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.04.2024 року про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

23.05.2024 року представник скаржника звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.04.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001010 від 09.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, мотивуючи тим, що 13.05.2024 року отримано оскаржувану постанову, з якою він не погоджується та вважає її передчасною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчий не допитав потенційного підозрюваного та не допитав всіх свідків події.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав скаргу та наполягав на її задоволенні посилаючись на підстави, викладені у тексті самої скарги.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги. Зазначили, що всі необхідні процесуальні дії по вказаному кримінальному провадженню виконані, всі свідки події допитані, необхідні експертизи виконані та висновки експертів отримані та сукупність усіх доказів не встановлюють склад кримінального правопорушення, у зв`язку з чим кримінальне провадження закрито.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши представника скаржника, слідчого та прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 2 ст. 9 КПК України визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається вразі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 284 ч. 2 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Згідно з ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001010 від 09.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно якому 09.08.2023 біля 00:10 години в Ізмаїльському районі Одеської області водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем «Daewoo» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі М-15 "Одеса-Рені" з боку м. Одеса в напрямку м. Рені, на 191 км. + 700 м. вказаної автодороги здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який в цей час перебував на смузі руху автомобіля. В наслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

Постановою старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.04.2024 року кримінальне провадження № 0001010 від 09.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито.

В обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування проводились ряд слідчих та процесуальних дій в ході яких установлені підстави для закриття вказаного кримінального провадження.

Так, відповідно до висновку експерта № 94 за результатами проведення судово-медичної експертизи від 29.04.2024, експерт зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого підвертлюгового перелому правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, перелому виростків лівої великогомілкової кістки, перелому обох кісток лівої гомілки в дистальний третині зі зміщенням відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/116-23/13956-ІТ від 11.09.2023 за результатами проведення судової авто-технічної експертизи технічного стану транспортного засобу, експерт зазначив, що рульове керування, гальмова система, ходова частина автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент виникнення події пригоди знаходилися в працездатному стані, дозволяли водію контролювати, змінювати напрямок та характер руху керованого ним автомобіля.

Також, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/116-23/13957-ІТ від 11.09.2023 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, експерт зазначив, що аналіз слідової інформації на автомобілі «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 дає підстави стверджувати, що за своїми формами та характером вона утворена внаслідок контакту передньої лівої кутової частини автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 із слідоутворюючим об`єктом, пошкодження мають направленість утворення спереду назад, і вірогідніше всього утворилися в результаті контактування з тілом пішохода.

У свою чергу, з висновку експерта № СЕ-19/115-24/860-ІТ від 07.03.2024 за результатами проведення судової авто технічної експертизи по дослідженню механізму і обставин розвитку ДТП, вбачається, що:

1) належні дії водія автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 регламентуються вимогами п. 12.2, 12.3, 12.6 Правил дорожнього руху України;

2) водій автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода;

3) в діях водія автомобіля не вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України та дії водія автомобіля «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 не знаходяться в причинному зв`язку з подією з технічної точки зору;

4) дії пішохода регламентуються вимогами глави 4 «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ПІШОХОДІВ» Правил дорожнього руху України, їх оцінка не потребує спеціальних пізнань, може бути виконана ініціатором самостійно.

Разом з тим, за результатами проведення досудового розслідування встановлено, що пішохід ОСОБА_6 порушив вимоги глави 4 «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ПІШОХОДІВ» Правил дорожнього руху України, а саме:

- п. 4.4. згідно з яким, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні використовувати світлоповертальні елементи (стрічку, наклейку, жилет тощо) або бути в одязі, який має світлоповертальні елементи;

- п. 4.14 згідно з яким, пішоходам забороняється:

а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху;

ґ) затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху

Враховуючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження внаслідок власної вини, а інші учасники пригоди тілесних ушкоджень не отримали, слідчий дійшов висновку про відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України що виключає склад даного злочину, однак вбачається склад адміністративного правопорушення.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження, наданих слідчим для огляду слідчому судді в судовому засіданні встановлено, що в ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що ДТП сталася не з його вини та прийняв всі міри за для уникнення ДТП, однак з об`єктивних причин цього не вдалося.

Також під час досудового розслідування допитувались свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які перебували в автомобілі разом з водієм ОСОБА_8 , які надали покази, що узгоджуються з показами самого ОСОБА_8 .

Також слідчим було допитано ОСОБА_6 в якості свідка, при цьому він не пояснював про наявність будь-яких інших свідків. Підстав для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні слідчим не встановлено.

Вказаним спростовуються доводи представника скаржника, що слідчим не було допитано свідків, у тому числі потенційного підозрюваного, яким на думку захисника є ОСОБА_8 .

При цьому представник скаржника у скарзі не зазначив про невиконання (не призначення) слідчім інших необхідних слідчих або розшукових дій для всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.

Таким чином, на думку слідчого судді, слідчим у відповідності до ст.ст. 91 84 КПК України, та з урахуванням положень ст. 284 ч. 2 КПК України з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, зібрав, перевірив та надав оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що встановили собою відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Отже, слідчий суддя встановив, що кримінальне провадження закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Також, слідчий суддя вважає безпідставними доводи представника скаржника про протиправність оскаржуваної постанови, оскільки вказана постанова повністю відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є мотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, та прийняття рішення про закриття кримінального провадження прийнято лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження, тим самим доводи представника скаржника про передчасність оскаржуваної постанови слідчого є безпідставними та необґрунтованими, зміст яких не є підставою для скасування такої постанови.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого не підлягає скасуванню, є такою, що відповідає нормам кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303 - 305 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про скасування постанови старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 30.04.2024 року про закриття кримінального провадження № 0001010 від 09.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16 годині 00 хвилин 28.05.2024 року в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1