ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 Справа №607/3820/24 Провадження №1-кп/607/1165/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001516 від 15 грудня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кутаісі Республіки Грузія, громадянина Республіки Грузія, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, судимого:

-15.03.2023 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, 69, 70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік, із обов`язками відповідно до ст. 76 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, перебуваючи на майдані Привокзальному, 1 у м. Тернопіль, виник повторний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел з метою незаконного збагачення, 10 січня 2023 року близько 18:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою майдан Привокзальний, 1 у м. Тернопіль, звернувся до потерпілої ОСОБА_5 із проханням надати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Не підозрюючи про злочинний намір обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 добровільно передала свій мобільний телефон торговельної марки «Samsung», моделі «A02S», об`ємом пам`яті 3/32 GB, IMEI1: НОМЕР_1 , вартістю 1000 гривень.

У подальшому, отримавши вказаний мобільний телефон, немаючи наміру його повернути, обвинувачений ОСОБА_3 , шляхом обману ОСОБА_5 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим телефоном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснив, що дійсно 10 січня 2023 року близько 18:00 год. перебував на майдані Привокзальному у м. Тернопіль, де звернувся до ОСОБА_5 із проханням надати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка, на що остання добровільно передала свій телефон торговельної марки «Samsung», однак він отримавши телефон, не мав наміру повернути та пішов, після чого розпорядився викраденим телефоном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1000 грн.У вчиненому щиро розкаюється, відшкодував завдану шкоду, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії: за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік, сімейний стан та стан здоров`я, а також те, що ОСОБА_3 раніше судимий, має постійне місце проживання, визнання ним вини у вчиненому правопорушенні, думку потерпілої, які зазначила у заяві щодо відсутності майнових претензій до обвинуваченого; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій частини статті обвинувачення, а саме: за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, міркування потерпілої, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує і те, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2023 (справа № 607/3112/23) його засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, 69, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік. Кримінальні правопорушення у даній справі вчинені до постановлення вироку суду від 15.03.2023.

Як убачається з постанови Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 754/2749/17, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

За вказаних обставин, на підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2023 (справа №607/3112/23), суд вважає, підлягає самостійному виконанню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.03.2023 (справа №607/3112/23) виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1