Справа № 650/2222/23
провадження № 1-кп/650/83/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , яка не є депутатом ради будь-якого рівня, має на утриманні малолітнього сина,

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обраного стосовно обвинуваченої вказавши в обґрунтування, що вказаний строк спливає, а ризики, що стали підставою для обрання даного запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачена на судовому засіданні при вирішенні клопотання заперечила проти його задоволення, зазначивши, що ризики на підставі яких запобіжний захід неодноразово продовжувався зменшилися, а відтак її може бути звільнено з-під варти.

Захисник на судовому засіданні просив застосувати більш-м`який запобіжний захід стосовно обвинуваченої, оскільки ризики зазначені прокурором зменшилися, адже майже всі свідки були допитані, а поведінка обвинуваченої не свідчить про її схильність до ухилення від суду.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному проваджені вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 28, частиною п`ятою статті 111-1 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк до десяти років, і яка відповідно до статті 183 КПК України передбачає можливість застосування до обвинуваченої особи найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2023 року стосовно обвинуваченої було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому судом неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 31 січня 2024 року було продовжено до 30 березня 2024 року.

Відповідно до вищенаведених ухвал стосовно обвинуваченої було застосовано вказаний запобіжний захід, за наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.

Також, слідчим суддею була встановлена обґрунтованість пред`явленої обвинуваченій підозри на стадії досудового розслідування.

Суд вважає, що складення щодо обвинуваченої обвинувального акта, існування вказаних ризиків, які на теперішній час не зменшилися, в сукупності з іншими обставинами, обвинувачена не має міцних соціальних зв`язків, постійного заробітку, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, свідчить про наявність підстав для продовження обраного щодо неї вищевказаного запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні даного питання суд також враховує положення частини шостої статті 176 КПК України, відповідно до якого під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Доказів існування будь-яких обставин, що виникли після ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу та його продовження, та які б спростовували наявність чи свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також спростовують суспільну небезпеку особи обвинуваченої, стороною захисту суду також не надано, тому підстави для не застосування вказаного запобіжного заходу відсутні.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведено прокурором, унеможливлює не застосування до обвинуваченої найсуворішого заходу, оскільки в такому разі буде неможливо запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання нею своїх обов`язків.

Доводи обвинуваченої та захисника про зменшення ризику впливу на свідків, з огляду на те, що вони вже майже всі допитані, суд вважає неспроможними, зважаючи на те, що надані ними показання, до ухвалення вироку суду, можуть бути змінені та отримані судом шляхом їх повторного допиту, зокрема за клопотанням сторони захисту. Це в свою чергу може призвести до або до взяття судом до уваги нових показів, або дискредитації цих свідків, що унеможливіть взагалі взяття їх до уваги.

Крім того, вказані обставини не можуть свідчити про зменшення відповідного ризику в такому ступені, щоб бути достатнім для незастосування до обвинуваченої жодного запобіжного заходу, адже як зазначено вище у даній справи мова може йти лише про застосування вказаного запобіжного заходу, або про його незастосування.

Аналізуючи вказані твердження сторони захисту суд також бере до уваги, що як раз дослідження письмових доказів та майже завершення допиту свідків, може додатково спонукати обвинувачену до ухилення від правосуддя, з огляду на те, що вона вже мала змогу переконатись, зокрема, в обґрунтованості обвинувачення та невідворотності покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченої перешкодити інтересам правосуддя, суд вважає доцільним, з урахуванням принципу правової визначеності, продовжити дію застосованого щодо обвинуваченої запобіжного заходу в межах строку визначеного законом.

Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком на 60 діб, тобто до 25 травня 2024 року, включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак, може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 395 КПК України.

Повний текст ухвали складений 29 березня 2024 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1