Справа № 203/857/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі), Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , подана в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України, в якій останній посилався на те, що 06.02.2024 року до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 КК України, слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі), Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 . Вказана заява була отримана адресатом 09.02.2024 року. Посилаючись на те, що до теперішнього часу витягу з ЄРДР або відповіді на заяву він не отримав, скаржник просив зобов`язати уповноважену особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі), Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, внести до ЄРДР відомості за його заявою від 06.02.2024 року та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Уповноважена особа Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі), Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, до суду не з`явилась, що відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду скарги встановлено, що 06.02.2024 року ОСОБА_3 до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, засобами поштового зв`язку було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 КК України, слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі), Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 .

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана заява була отримана адресатом 12.02.2024 року.

Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 06.02.2024 року вбачається, що в останній заявник посилався на те, що 20.06.2023 року слідчим ВП №5 ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05.06.2023 року у справі №201/6065/23 до ЄРДР за №0000976 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.382 КК України, вчинене слідчим ВП №7 ДРПУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

В подальшому він отримав постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , від 27.11.2023 року про закриття кримінального провадження №0000976, в якій слідчий ОСОБА_4 зазначив, що уповноваженою особою ВП №5 у кримінальному провадженні №0000976 було проведено досудове розслідування із за результатами цього розслідування слідчим ОСОБА_4 зробив висновки про відсутність в діях слідчого ВП №7 ДРУП ГУНП ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 КК України.

Посилаючись на те, що слідчий відділу поліції не мав повноважень здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, вчиненого іншим слідчим відділу поліції, оскільки досудове розслідування щодо злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, має здійснюватись слідчими ДБР, заявник вважав, що слідчий ОСОБА_4 , отримавши матеріали кримінального провадження №0000976 та встановивши цю обставину, мав у відповідності до ст.ст.25,214 КПК України після самостійного виявлення ним обставин, що свідчать про вчинення працівником правоохоронного органу кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, протягом 24-х годин внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Проте, слідчий ОСОБА_4 не тільки не вніс відомості, а і виніс завідомо незаконну постанову про закриття кримінального провадження і в такий спосіб приховав вчинення злочинів. В зв`язку із цим вважав, що в діях слідчого ОСОБА_4 маються ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 КК України.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 5 ст.214 КПК України передбачено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора №298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Верховний Суд у своїй постанові від 30.09.2021 року по справі №556/450/18, провадження №51-4229км20, вказав, що: «…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР».

В постанові від 16.05.2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) Верховний Суд наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає та є очевидним, що обставини, викладені в них, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР, що слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

В своїй заяві ОСОБА_3 посилався на приховування слідчим ОСОБА_4 факту вчинення працівником правоохоронного органу кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України, що полягало у проведенні досудового розслідування слідчим відділу поліції з порушенням правил підслідності.

Вказані доводи грунтуються на власному тлумаченні заявником положень КПК України та оцінки обставин на предмет наявності в діях службової особи відділу поліції ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.365 КК України.

Поряд з цим, слідчий суддя враховує, що ст.396 КК України встановлює кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується лише прямим умислом, коли винний усвідомлює, що приховує саме злочин.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий є самостійним в своїй процесуальній діяльності.

Внесення відомостей до ЄРДР є процесуальною дією.

Не виконання слідчим вимог ст.214 КПК України відноситься до бездіяльності, яка може бути оскаржена в передбаченому ст.303 КПК України порядку та не може кваліфікуватись як приховування злочину за ст.396 КК України.

Таким чином, наведені у заяві ОСОБА_3 обставини, не є відомостями, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 КК України.

Як наслідок заява останнього від 06.02.2024 року не є заявою про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст.214 КПК України, не внесення відомостей за якою до ЄРДР є бездіяльністю, про яку зазначає скаржник, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.26,28,60,107,214,303,307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі), Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 22 лютого 2024 року о 17-20 г.

Слідчий суддя ОСОБА_1