ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/376/24 Справа № 175/971/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Колегії суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000270 стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшане Сосницького району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 22 березня 2024 року із визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, у розмірі 242240 гривень 00 копійок. Строк затримання визначено рахувати з 20 години 00 хвилин 23 січня 2024 року, з часу фактичного затримання.

Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, а підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 строком на два місяці, починаючи з дня внесення застави, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; 4) утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року відносно ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що слідчим суддею безпідставно обрано запобіжний захід. Зауважує, що батько ОСОБА_8 солдат ОСОБА_10 загинув за невстановлених обставин в населеному пункті Глушківка Харківської області.

Наполягає, що у відмові ОСОБА_8 виконувати наказ відсутній склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, оскільки він має законне право на звільнення зі Збройних сил України, проте командуванням було проігноровано його рапорт.

Позиції сторін в суді :

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити розмір застави відносно ОСОБА_8 у розмірі 20 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 гривень. Просив врахувати особу підозрюваного та його міцні соціальні зв`язки, стан здоров?я.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного, просив ухвалу слідчого судді відносно ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави залишити без змін, вважав її законною, обґрунтованою та мотивованою.

Висновки суду:

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг захисників підозрюваного, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що дане кримінальне правопорушення внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 23 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, яке кваліфікується як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Підозра у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: витягами з наказів; витягом з бойового розпорядження; показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису; протоколом проведення слідчого експерименту.

23 січня 2024 року о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

24 січня 2024 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, а також про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя обґрунтовано врахував дані які вказують на обґрунтовану підозру, та одночасно врахував, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування в судовому засіданні в суді 1-ї інстанції доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 402 КК України, а тому доводи сторони захисту в цій частині є безпідставними.

Слідчий суддя правильно врахував, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце мешкання, він є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується задовільно, продовжує рахуватися у тій самій військовій частині, однак він міцних соціальних зв`язків не має, йому відомі місця проходження військової служби свідків у цьому кримінальному провадженні.

Також, слідчим суддею враховано й інші зазначені в клопотанні обставини, в першу чергу серйозність і характер обвинувачення. Так, за вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, цей злочин посягає на встановлений порядок несення військової служби. Також суд зважає на обставини цього злочину, зокрема на його вчинення військовослужбовцем в умовах воєнного стану. Тому вбачається, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Разом із цим, слідчим суддею вірно не взято до уваги не обґрунтований прокурором ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки жодні докази на підтвердження реальності існування вказаного ризику в матеріалах клопотання відсутні. Не було надано таких доказів і в ході судового розгляду клопотання.

Слідчим суддею в повній мірі були враховані положення ч. 8 ст. 176 КПК України, які чітко вказують на те, що до військовослужбовця, який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402 405, 407, 408, 429 КК України, може бути застосовано запобіжний захід лише у виді тримання під вартою.

Отже, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (злочину), тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється, віку і стану здоров`я підозрюваного, відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вірно прийшов до висновку про доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування такого запобіжного заходу, судом встановлено не було.

Ураховуючи вищенаведене, доводи сторони захисту про недостатність врахування особи підозрюваного ОСОБА_8 та його стану здоров`я при вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.ст. 109 114-2, 258 258-6, 260, 261, 402 405, 407, 408, 429, 437 442 КК України.

Слідчий суддя, врахувавши стадію перебігу досудового розслідування цього кримінального провадження, в якому вже проведена переважна більшість слідчих дій, процесуальну поведінку і позицію підозрюваного, а також, положення ст. 182 КПК України, прийшов до висновку про можливість визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, у розмірі 242240 гривень 00 копійок, а також покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками в цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, доводи сторони захисту щодо непосильного розміру застави, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки визначений розмір застави підозрюваному встановлено в межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме по собі твердження про непосильність визначеного розміру застави не підтверджено стороною захисту будь-якими доказами.

Колегія суддів, оцінив всі обставини справи, особу підозрюваного ОСОБА_8 , його стан здоров`я, приходить до висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Характеризуючі дані про ОСОБА_8 мають місце, але в даному випадку враховуючи обставини інкримінованого злочину, відповідно до підозри, наявність ризиків не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 із визначенням розміру застави.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає, ухвалу слідчого судді суду 1-ї інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із визначенням розміру застави, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4