КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/456/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року задоволено клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000035, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про арешт майна та накладено арешт на майно, заборонивши здійснювати його відчуження та розпорядження, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку, яка має кадастровий номер: :06:223:0010, площа (га): 0.0905, право власності на яку було набуто 05.08.2019;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 247.2, право власності на який було набуто 05.08.2019.

Накладено арешт на майно, заборонивши здійснювати його відчуження, розпорядження та користування, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- легковий автомобіль марки: MERCEDES-BENZ GLE 350D 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на який було набуто 16.09.2016.Про накладення арешту повідомити власників майна шляхом направлення копії ухвали.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та власник майна ОСОБА_6 , подали апеляційні скарги в яких просять поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року та її скасувати, відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

29.11.2023 від представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшла заява про відмову від апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року в порядку ч. 1 ст. 403 КПК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги власник майна ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що слідчим суддею проігноровано та не виконано вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та незаконно розглянуто клопотання у відсутності власника майна, без повідомлення про розгляд.

Також слідчим суддею істотно порушено вимоги ст. 28, ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки клопотання надійшло до суду 18.07.2023 та мало бути розглянуто до 19.07.2023, проте розгляд відбувся лише 28.07.2023.

Крім того апелянт зазначає, що в порушення вимог ч. 7 ст. 173 КПК України їй копії оскаржуваної ухвали не направлена.

Апелянт звертає увагу на те, що вона є одинокою матір`ю своїх дітей відповідно до ст. 135 СК України та ніколи не перебувала в шлюбі. Все вище зазначене майно придбано нею особисто за власні кошти, які вона заробила законним шляхом.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження власник майна зазначає, що оскаржувану ухвалу було постановлено без її виклику, на дату подачі апеляційної скарги вона не отримувала її копію, лише ознайомилась з матеріалами судової справи без здійснення копіювання.

29.11.2023 представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подала заяву про відмову від апеляційної скарги представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року.

Згідно ст. 403 КПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, може відмовитись від апеляційної скарги тільки за згодою підозрюваного, обвинуваченого. Якщо ухвала суду першої інстанції не була оскаржена іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року, підлягає закриттю, у зв`язку з відмовою від неї представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 .

Власник майна ОСОБА_6 та її представники - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_7 судове засідання не з`явилися.

Разом з цим, 26.02.2024 адвокат ОСОБА_10 надіслав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з його службовим відрядженням та наявністю об`єктивних причин у ОСОБА_6 , у зв`язку з якими остання не може з`явитись у судове засідання.

26.02.2024 адвокат ОСОБА_7 надіслала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням поза межами м. Києва та Київської області та зайнятістю у невідкладних слідчих (розшукових) діях, а також зазначила про поважність причин неявки ОСОБА_6 .

26.02.2024 власник майна ОСОБА_6 також надіслала клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із її хворобою та необхідністю перебування під самоізоляцією.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що до вищевказаних клопотань власник майна ОСОБА_6 та її представники - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , не долучили жодних документів, які б підтверджували поважність їх неявки в судове засідання та можливість відкладення апеляційного розгляду на іншу дату.

Крім цього, апеляційний суд наголошує на тому, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 надійшла до Київського апеляційного суду 01.12.2023 та з того часу неодноразово розгляд вказаної скарги відкладався на іншу дату, за клопотаннями зокрема 05.12.2023, 25.12.2023, 29.01.2024, що призводить до затягування судового розгляду даної справи та порушення одного з принципів кримінального процесуального судочинства, а саме розумності строків.

З урахуванням вищевикладеного, а також з урахуванням строків розгляду даної категорії справ, у відповідності до ст. 422 КПК Українита вимоги ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності власника майна ОСОБА_6 та її представників - адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , про що не заперечував прокурор.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти поданої апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга власника майна ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК Україниапеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна, у відповідності до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, разом з цим, у матеріалах справи наявний супровідний лист про направлення копії ухвали власнику майна, однак підтверджуючих документів з датою отримання даної копії ОСОБА_6 відсутні. Так, апелянт зазначає, що на дату подачі апеляційної скарги вона не отримувала копію ухвали, а лише ознайомилась з матеріалами судової справи без здійснення копіювання. Іншої інформації матеріали справи не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000035 від 11.01.2022 за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_48 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.01.2022 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішили утворити та очолити стійке ієрархічне злочинне об`єднання - злочинну організацію, метою діяльності якої має стати протиправне особисте збагачення, шляхом вчинення систематичного, протягом невизначеного терміну часу, незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетаміну, на території м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Водночас, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел вони не зможуть, оскільки така протиправна діяльність потребує чітких та узгоджених дій, значної кількості людей, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , діючи спільно та за взаємною згодою, у різний період часу при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах залучили інших осіб.

27.02.2023 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку і з підстав, передбачених ст.ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, санкції яких передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, зокрема ч. 1 ст. 255 КК України передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, а положеннями ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає однією сім`єю (має спільний побут та місце мешкання) із громадянкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зв`язок ОСОБА_11 та ОСОБА_6 підтверджується наявністю спільних дітей; проведеним обшуком за місцем мешкання ОСОБА_6 , де на території вказаного домоволодіння виявлено автомобіль ОСОБА_11 , який в подальшому вилучено та визнано речовим доказом тощо.

Одночасно з цим, ОСОБА_11 , з метою легалізації коштів, які отримані від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, здійснює придбання рухомого та нерухомого майна, право власності на яке оформлює, в тому числі, але не виключно, на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності:

- земельну ділянку, яка має кадастровий номер: :06:223:0010, площа (га): 0.0905, право власності на яку було набуто 05.08.2019;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 247.2, право власності на який було набуто 05.08.2019.

Відповідно до інформації з інформаційного ресурсу Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС), а саме з Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у власності:

- легковий автомобіль марки: MERCEDES-BENZ GLE 350D 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на який було набуто 16.09.2016.

Розслідуванням встановлено, що в період з 01.01.2001 по 31.12.2022 сума виплачених доходів ОСОБА_6 становить 248 837 грн, однак не дивлячись на це остання має у власності рухоме та нерухоме майно, загальна ринкова вартість якого, згідно наявних даних та даних отриманих з відкритих джерел, становить близько 10 млн грн., що свідчить про те, що доходи останньої є значно меншими ніж вартість рухомого та нерухомого майна, яке придбано нею, що фактично підтверджує те, що ОСОБА_11 , з метою легалізації коштів, які отримані від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, здійснює придбання рухомого та нерухомого майна, право власності на яке оформлює, в тому числі, але не виключно, на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки наявні достатні підстави вважати, що останні є доказами факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, набутими кримінально-протиправним шляхом.

18.07.2023 прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000035, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, заборонивши здійснювати його відчуження та розпорядження, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку, яка має кадастровий номер: :06:223:0010, площа (га): 0.0905, право власності на яку було набуто 05.08.2019;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 247.2, право власності на який було набуто 05.08.2019.

А також, на майно, заборонивши здійснювати його відчуження, розпорядження та користування, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- легковий автомобіль марки: MERCEDES-BENZ GLE 350D 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на який було набуто 16.09.2016. Про накладення арешту повідомити власників майна шляхом направлення копії ухвали.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказав, що у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що вищевказане майно придбано за рахунок грошових коштів, отриманих від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин та оформлено на близьких осіб підозрюваного.

Відтак, у сторони обвинувачення, є достатні підстави вважати, що вищевказане майно, яке належить ОСОБА_6 , містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та може бути набутим кримінально протиправними шляхом, а тому з метою його збереження та з метою спеціальної конфіскації на нього має бути накладено арешт.

28.07.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на майно, заборонивши здійснювати його відчуження та розпорядження, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку, яка має кадастровий номер: :06:223:0010, площа (га): 0.0905, право власності на яку було набуто 05.08.2019;

- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа (кв.м): 247.2, право власності на який було набуто 05.08.2019.

Накладено арешт на майно, заборонивши здійснювати його відчуження, розпорядження та користування, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- легковий автомобіль марки: MERCEDES-BENZ GLE 350D 4 MATIC, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , право власності на який було набуто 16.09.2016.Про накладення арешту повідомити власників майна шляхом направлення копії ухвали.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження за № 0000035 від 11.01.2022, слідчий суддя, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, виходив з того, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мало місце кримінальне правопорушення, яке розслідується в рамках кримінального провадження №0000035, та майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки набуте кримінально-протиправним шляхом, за рахунок коштів, отриманих від незаконного збуту психотропних речовин.

Крім того, з огляду на кваліфікацію дій ОСОБА_11 , положення ст. 96-2 КК України, слідчий суддя вважав, що наданими до клопотання матеріалами доведено наявність достатніх підстав вважати, що в даному випадку в провадженні може бути застосовано спеціальну конфіскацію до майна третіх осіб.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положення ч. 10 ст. 170 КПК України, передбачають, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а також, що в даному випадку в провадженні може бути застосовано спеціальну конфіскацію до майна третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Крім того, ст. 100 КПК Українивизначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Всупереч твердженням апелянта, як вбачається з матеріалів, які обґрунтовують вимоги клопотання у даному кримінальному провадженні, є всі підстави вважати, що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні № 0000035 від 11.01.2022, з урахуванням обставин викладених у клопотанні. При цьому постановою від 03.07.2023 року /т. 1 а.с.172-174/, вище зазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею арешт накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Крім цього, ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

З урахуванням цього слідчий суддя встановив належні правові підстави, передбачені ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, що відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а також з урахуванням, що у даному кримінальному провадженні може бути застосовано спеціальну конфіскацію, всупереч доводам апелянта.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи апелянта, що слідчим суддею проігноровано та не виконано вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України та незаконно розглянуто клопотання у відсутності власника майна, без повідомлення про розгляд, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів, у зв`язку з наступним.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт не було тимчасово вилучене, а також прокурором доведено необхідність проведення судового засідання без повідомлення власника майна з метою унеможливлення завчасного продажу, перереєстрації тощо майнв на інших осіб, судом правомірно застосовано положення ч. 2 ст. 172 КПК України та проведено розгляд клопотання прокурора про арешт майна за відсутності власника майна.

Разом з цим, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги, щодо того, що оскільки клопотання надійшло до суду 18.07.2023 та мало бути розглянуто до 19.07.2023, проте розгляд відбувся лише 28.07.2023, а також, що в порушення вимог ч. 7 ст. 173 КПК України, копія оскаржуваної ухвали не направлена, однак вказані обставини не спростовують висновків слідчого судді та відповідно, не можуть бути безумовними підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року, - у зв`язку з відмовою від неї апелянта.

Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді від 28 липня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4