Справа № 570/2183/24
Номер провадження 1-в/570/184/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ВК № 96 ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія № 96" від 01.05.2024 р. щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Донецьк, громадянина України, до засудження прож. АДРЕСА_1 ), раніше судимого

1) 15.05.2006 р. Ворошилівським районним судом м. Донецька за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням іспитовий строк 1 рік,

2) 31.05.2010 р. Ленінським районним судом м. Донецька за ч. 5 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України на 7 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,

3) 15.07.2011 р. Алчевським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі,

4) 11.03.2021 р. Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 4 ст. 27 - п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 27 ч. 1 ст. 14 - п. 1, 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України на 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

5) 17.01.2023 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України на 12 років позбавлення волі,

про поміщення до приміщення камерного типу

в с т а н о в и в:

У зазначеному клопотанні установи виконання покарань вказано про нявність підстав, визначених ч. 6 ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України), для поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу на один місяць. Зазначено, що засуджений 25.04.2024 р. порушив режим відбування покарання (відмовився виходити на шикування та поіменну перевірку засуджених, та перебував у житловій секції). Вказано, засуджений свідомо та систематично вчиняє аналогічні та інші порушення встановленого порядку відбування покарання, на профілактичні та виховні заходи не реагує. Вказується, що основною лінією демонстративної поведінки засудженого є усвідомлене небажання дотримуватись встановлених законодавством норм та вимог відбування покарання.

В судовому засіданні прокурор подання установи виконання покарань не підтримав, вказуючи на недостатню обґрунтованість доводів такого звернення, оскільки не дотримано в повній мірі визначений порядок перевірки вказаного у поданні порушення, яке ставиться у провину засудженому. Зазначив, що не було вирішено уповноваженими працівниками установи звернення засудженого про забезпечення участі його захисника під час перевірки, що проводилась в установі за фактом щодо дій засудженого від 25.04.2024 р., хоча таке звернення засудженого було зафіксоване при здійсненні відеофіксації самої події. Вважає, що у даному випадку неповідомлення установою захисника про проведення перевірки та незабепечення його участі в такій перевірці умовах ВК, зумовлює відмову в задоволенні подання про застосування до засудженого дисциплінарного стягнення.

Представник установи виконання покарань підтримали подання з підстав та обгрунтувань наведених у ньому.Щодо участі захисника в перевірці події в умовах установи, зазначив про те, що засуджений хоча й зветався про участь захисника, але таке його звернення було усним та підтверджено письмовою заявою.

Захисник просив відмовити в задоволенні даного подання, вважаючи його необгрунтованим, та недоведеними. Зазначив про невідповідність дій працівників установи вимогам КВК України, оскільки безпідставно відмовлено (проігноровано) в задоволенні звернення засудженого про залучення захисника адвоката під час вичинення будь-яких процесуалних дій, зокрема оформлення матеріалів щодо вищевказаної події.

Засуджений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного порушенння не визнав. При цьому, своїми поясненнями фактично підтвердив обставини щодо його відмови виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу виправної колонії. Свою поведінку пояснив тим, що під час перегляду телебачення чув, про указ Президента України, в якому йшлося про необхідність уникати масові заходи та скупчення людей в період воєнного стану, про що повідомив працівника установи та просив вподальшому при вчиненні будь-яких процесуальних дій залучити його захисника, дані про якого є в його особовій справі. Підтримав позицію свого захисника про відмову в задоволенні подання установи виконання покарань про застосовування до нього стягнення у виді поміщення до приміщення камерного типу.

З`ясувавши обставини, заслухавши доводи та міркування учасників судового розгляду, пояснення засудженого, дослідивши подання та додані документи, суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває в ДУ "Городищенська ВК № 96" покарання, призначене вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2023 р. за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років.

В період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 застосовано загалом 34 стягнення. Зафіксовано 22 випадки порушення розпорядку дня (не вийшов на перевірку) в період з 12.04.2023 р. до 25.04.2024 р. за що застсовано до засудженого стягнення у виді догани, суворої догани, поміщення в ДІЗО на 8 діб, поміщення в ДІЗО на 10 діб, поміщення в ДІЗО на 14 діб неодноразово.

25.04.2024 р. з 07 год. 00 хв. до 07 год. 40 хв. в установі, згідно затвердженого розпорядку дня, проводився «Підйом, фізична зарядка, ранкова перевірка та огляд засуджених». Під час проведення поіменної перевірки наявності засуджених на відділенні СПС №3, старшим інспектором відділу нагляду і безпеки майором внутрішньої служби ОСОБА_7 та начальником відділення соціально-психологічної служби майором внутрішньої служби ОСОБА_8 , було виявлено засудженого ОСОБА_6 , який не вийшов в спеціально відведене місце для шикування, а знаходився в житловій секції № 1. На зроблені неодноразові зауваження щодо виходу та шикування на перевірку засуджений ОСОБА_6 категорично відмовився (дана поведінка зафіксована на портативний відео реєстратор BOBLOV інв. №, старшим інспектором відділу нагляду і безпеки майором внутрішньої служби ОСОБА_7 ).

В ході проведеної перевірки засуджений ОСОБА_6 викликався в службовий кабінет начальника відділення СПС, де надати письмове пояснення відмовився, вину у вчиненому не визнав, факт порушення підтвердив.

Дослідивши відео з носимого відео-реєстратора BOBLOV інв.№ , старшого інспектора відділу нагляду і безпеки майора внутрішньої служби ОСОБА_9 було встановлено факт порушення з боку засудженого ОСОБА_6 . Разом з тим, на відеофайлі (час 0:01:15-0:01:35) зафіксовано звернення ОСОБА_6 до працівника установи, про необхідність залученняв подальшому його захисника, відомості про якого є в його особовій справі, для вчинення будь-яких процесуальних дій щодо цієї події. Встановлено, що під час оформлення матеріалів дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_6 за вищевказаною подією, ні під час прийняття рішення дисциплінарною комісією про переведення засудженого до приміщення камерного типу захисник засудженого ОСОБА_6 . адвокат ОСОБА_5 не залучався. При цьому, в матеріалах особової справи засудженого (т. 2 а.с. 175-176) наявні документи на підтвердження повноважень захисника.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 135 КВК України, якщо особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, не має доступу до адвоката адміністрація установи виконання покарання зобов`язана надати йому можливість звернутися за отриманням правової допомоги до суб`єктів надання такої допомоги.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

За вказаних обставин, при оформленні матеріали дисциплінарного провадження щодо засудженого ОСОБА_6 адміністрація установи виконання покарання не в повній мірі забепечено виконання вказаних вимог Закону. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У даному випадку, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора та захисника про відмову в задоволенні подання, незважаючи навіть на наявність ознак порушення засудженим режиму відбування покарання, оскільки не грунтуються на вимогах Закону його пояснення і ті підстави, на які він покликався відмовляючись виконувати вимогу працівників виправної колонії. В умовах запровадженого в Україні воєнного стану не вносились зміни в законодавство та нармативно-правові акти, що визначають порядок дій працівників установи виконання покарань та обов`язки засуджених при проведенні у виправних колоніях такого заходу, як «Підйом, фізична зарядка, ранкова перевірка та огляд засуджених» щодо звільнення від виконання засудженими відповідних обов`язків. Вкзаний захід є таким, що організовується та котролюється адміністрацією установи, працівниками виправної колонії та є обов`язковим для засуджених (за виключенням передбачених Законом випадків). При цьому, інформація захисника про оголошення повітряної тривоги саме в той час, коли проводилась в устванові перевірка засуджених, як і його позиція про незаконність вимоги працівників установи за вказаних обставин до засудженого - не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи.

Із урахуванням наведеного, беручи до уваги відомості встановлені із матеріалів справи, а також доводи прокурора, пояснення представника установи, міркування захисника та пояснення засудженого, у даному випадку клопотання начальника Державної установи "Городищенська виправна колонія № 96" про поміщення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 369, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, ст.ст. 132, 134, ч. 6 ст. 135 КВК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання начальнка ДУ "Городищенська виправна колонія № 96" від 01.05.2024 р. про переведення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк 1 місяць.

Копію ухвали направити прокурору, начальнику ДУ "Городищенська ВК № 96", захиснику та засудженому для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, в порядку ст. 395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1