Справа № 712/7941/24
Провадження № 1-кс/712/3361/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 09.05.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2024 року до суду надійшло клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовується тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000239 від 09.05.2024.

У ході досудового розслідування у зв`язку із наявністю достатніх доказів слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 267 о/с від 30.08.2023 старшого сержанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліцейської діяльності № 2 Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі СРПП ВПД № 2 Уманського РУП).

Посадовою інструкцією поліцейського СРПП ВПД № 2 Уманського РУП ОСОБА_4 , затвердженою начальником Уманського РУП 01.08.2023, передбачено, що він у своїй роботі керується Конституцію України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами та організаційно-розпорядчими документами Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, іншими нормативно-правовими актами, а також Положенням про Уманське РУП ГУНП та цією інструкцією.

До завдань та обов`язків поліцейського ОСОБА_4 зазначеною інструкцією віднесено наступне: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень та припиняє виявлені кримінальні і адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення; у ???випадках, визначених законом, складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; здійснює перевірку осіб, транспортних засобів, документів тощо за наявними базами даних Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України на предмет перебування їх у розшуку, зокрема під час документування правопорушень; користується базами даних автоматизованих інформаційно-пошукових систем Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; поважає гідність та честь особи, справедливо та неупереджено ставиться до кожного; неухильно дотримується антикорупційного законодавства України (обмежень та заборон, вимог, пов?язаних зі службою в Національній полії України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України, організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції, виданих виконання Закону України «Про запобігання корупції») тощо.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» № 3781-XII від 23.12.1993, органи Національної поліції є правоохоронними органами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015, поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;та інше.

Згідно зі статтею 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення тощо. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Статтею 18 КК України передбачено, що до службових осіб належать керівники установ, міністерств, відомств та особи, які постійно чи тимчасово здійснюють функції представників влади, обіймають посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов"язків в установах і організаціях.

Крім того, відповідно до примітки ст. 364 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов"язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 являвся службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями.

Крім того, будучи службовою особою органів Національної поліції, ОСОБА_4 постійно (на підставі наказу про призначення на посаду) обіймав посаду у державному органі та здійснював функції представника влади, а тому відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. «е» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 посадові та службові особи органів Національної поліції є суб"єктами, відповідальними за корупційні правопорушення.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» посадовим та службовим особам органів Національної поліції забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Згідно із ст. 23 цього закону посадовим та службовим особам органів Національної поліції забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання корупції» особа, уповноважена на виконання функцій держави, у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язана невідкладно вжити заходів щодо: відмови від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Статтею 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) визначено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. Разом з тим, в примітці ст. 22 КУпАП зазначено, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою п`ятою статті 126, статтями 130 та 161-1 цього Кодексу.

Абзацами 1, 2 пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція № 1395), встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п"ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128-129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев"ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

За керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, а також особою, позбавленою права керування транспортними засобами, настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 2 або 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вимогами ст. 248 КУпАП встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Водночас, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді поліцейського СРПП ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, здійснюючи функції представника влади, будучи працівником правоохоронного органу, тобто являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище й, відповідно до вимог власної посадової інструкції, зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства та, діючи спільно та за попередньою змовою з поліцейським СРПП ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 ,висловив прохання надати неправомірну вигоду для себе за вчинення та невчинення ним, як службовою особою, в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднуючи такі дії з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин.

Так, 17.02.2024 о 08:00 год. поліцейські СРПП ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заступили на добове чергування в складі групи реагування патрульної поліції ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП, пройшли цільовий інструктаж та були забезпечені табельною вогнепальною і автоматичною зброєю, засобами індивідуального захисту (бронежилети, шоломи) і активної оборони (гумові кийки, кайданки, засоби, споряджені речовинами сльозогінної та дратівної дії) та двома портативними відеореєстраторами (боді-камерами). У свою чергу, старший сержант поліції ОСОБА_4 увійшов до Інформаційно-комунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі ІКС ІПНП) за допомогою логістичного пристрою під своїм логіном та паролем, а старший сержант поліції ОСОБА_7 здійснив виїзд службовим автомобілем Skoda Octavia, н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Здійснюючи патрулювання 17.02.2024 близько 21:50 год. у с. Собківка Уманського р-ну Черкаської обл. старші сержанти поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виявили автомобіль ВАЗ-21063, н.з. НОМЕР_2 , водієм якого виявився ОСОБА_8 , який рухався їм назустріч та який зазначені поліцейські за допомогою проблискових маячків зупинили, аргументуючи це увімкненими його фарами в режимі дальнього світла, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 125 КУпАП.

У подальшому, після зупинки водія автомобіля ВАЗ-21063, н.з. НОМЕР_2 , тобто ОСОБА_8 , старшими сержантами поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в ході спілкування встановлено, що у нього відсутнє посвідчення водія, оскільки воно вилучене за вчинення 28.10.2022 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ОСОБА_8 згідно з постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2022 у справі № 705/4404/22 був позбавлений права керування на рік, тобто до 06.12.2023, та на момент зупинки, тобто 17.02.2024, ОСОБА_8 посвідчення водія після його вилучення назад не отримував, у чому старший сержант поліції ОСОБА_4 у вказаний час та місці впевнився шляхом здійснення за допомогою логістичного пристрою запитів на отримання службової інформації в ІКС ІПНП.

У зв`язку з отриманою інформацією про факт вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, а саме за керування останнім транспортним засобом не маючи на те права, поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , будучи службовими особами на посадах поліцейського СРПП ВПД № 2 Уманського РУП, під час виконання службових обов`язків, у порушення вимог вказаного та іншого законодавства не повідомили про це до відповідного органу поліції з метою реєстрації відповідної події, та у вказаний час і місці, за попередньою змовою групою осіб вирішили одержати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду для себе з використанням наданої їм влади та службового становища.

Так, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, близько 22:00 год. 17.02.2024, знаходячись на узбіччі автодороги по вул. Степана Бандери у с. Собківка Уманського р-ну Черкаської обл., поблизу АЗС «ANP», повідомивши ОСОБА_8 , що він вчинив вказане адміністративне правопорушення, а також у них є підозра того, що він керує транспортним засобом у стані сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, отримавши на свою вимогу технічний паспорт автомобіля ВАЗ-21063, н.з. НОМЕР_2 , висловили прохання, поєднане з вимаганням, про надання їм неправомірної вигоди в розмірі 5 000 гривень за непритягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності та не проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а у випадку відмови від її надання неправомірної вигоди складуть відповідні протоколи про вчинення адміністративних правопорушень та не віддадуть вказаний технічний паспорт.

Отримавши від ОСОБА_8 відмову у наданні вказаної неправомірної вигоди та дізнавшись від нього про те, що той має спільного знайомого (кума), що працює поліцейським у м. Умані Черкаської обл. помічника чергового чергової частини ізолятора тимчасового тримання № 2 ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , а також у зв`язку з тим, що у вказаний час на території Черкаської області оголошено сигнал «Повітряна тривога» (а ОСОБА_8 як військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 залучався до сил протиповітряної оборони), ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію вказаного злочинного умислу, дозволили йому покинути вказане місце з метою прослідувати до місця виконання військових службових обов`язків та, залишивши у себе вказаний технічний паспорт автомобіля, вирішили залучити до своєї протиправної діяльності, пов`язаної з вимаганням неправомірної вигоди, ОСОБА_9 .

У подальшому, 17.02.2024 близько 23:40 год. по АДРЕСА_2 . поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , попередньо викликавши у телефонному режимі, зустрілися з ОСОБА_9 , якому повідомили про необхідність отримання від ОСОБА_8 для себе грошових коштів у розмірі 16 000 гривень, оскільки він керував автомобілем у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, при цьому за вказані кошти вони ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності не притягуватимуть та повернуть наявний у них технічний паспорт його автомобіля.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, поліцейські ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з допомогою ОСОБА_9 дізналися у дружини ОСОБА_8 ОСОБА_10 , місце його перебування, а саме по АДРЕСА_1 , а також повідомили про свій намір одержати від ОСОБА_8 зазначену неправомірну вигоду.

Прибувши зазначеним службовим автомобілем на вказане місце, близько 00:20 год. 18.02.2024, поліцейські СРПП ВПД № 2 Уманського РУП ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , будучи службовими особами, з використанням наданої їм влади та службового становища, діючи за попередньою змовою групою осіб, з допомогою ОСОБА_9 , якому надали свої протиправні вказівки та вимоги, проте який не діяв у межах злочинної змови останніх, продовжили вимагати від ОСОБА_8 неправомірну вигоду за непритягнення його до адміністративної відповідальності, не проходження ним медичного огляду для визначення стану сп`яніння та повернення технічного паспорту автомобіля ВАЗ-21063, н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 16 000 гривень, а після того як той у присутності інших військовослужбовців відмовився її надавати зменшили її до 6 000 гривень, які ОСОБА_8 необхідно передати їм до ранку 18.02.2024 через ОСОБА_9 , якому вони передали зазначений технічний паспорт.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті368 Кримінального кодексу України, а саме: прохання надати неправомірну вигоду для себе за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Вказані обставини та підозра ОСОБА_4 обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- висновком службового розслідування ГУНП в Черкаській області від 29.03.2024 за фактом вчинення окремими поліцейськими Уманського РУП ГУНП, ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП та ІТТ № 2 ГУНП в Черкаській області порушень та його матеріалами, що оглянуті, визнані та приєднані до матеріалів досудового розслідування в якості речового доказу;

- документами щодо перебування поліцейських ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на службі 17-18.02.2024;

- інформацією з УОАЗОР та УІАП ГУНП в Черкаській області, ТСЦ № 7142 РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях щодо трекінгу службового поліцейського автомобіля, здійснення поліцейськими запитів до ІКС ІПНП та відсутності посвідчення водія у ОСОБА_8 ;

- заявою та показаннями свідка ОСОБА_10 , наданими нею фотознімками екрану телефону (скрін-шотами) переписки;

- показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;

- інформацією про телефонні з`єднання учасників події, вилученою в ході тимчасового доступу до речей і документів у операторів мобільного зв`язку;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність ОСОБА_4 до вчинення ним злочину є достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з тим, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, з конфіскацією майна, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду для уникнення кримінальної відповідальності за тяжке кримінальне правопорушення та відбування покарання;

- знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_4 , користуючись налагодженими зв`язками та здобутими знайомствами на роботі, отриманими під час перебування на вказаній посаді в підрозділах ГУНП в Черкаській області, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства та судового розгляду, через прохання, погрози або іншим шляхом знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також речі та документи, які містять інформацію щодо вчиненого кримінального правопорушення та якими на даний час орган досудового розслідування не володіє.

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Так, перебуваючи без запобіжного заходу, для уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення ОСОБА_4 може незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу на показання свідків. Для уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може використати тісні службові та соціальні зв`язки, в тому числі з працівниками органів державної влади та службових осіб Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, на території обслуговування якого проживають свідки кримінального правопорушення, з метою незаконного впливу на них.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підозрюваний ОСОБА_4 , працюючи на посаді поліцейського СРПП ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення, що пов`язане з його службовою діяльністю, і у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу намагатиметься уникнути відповідальності за його вчинення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим зручним та можливим для нього способом. Існують також ризики введення в оману суду або іншого уповноваженого органу, перешкоджання з`явленню свідків, примушування їх до відмови від давання показань чи висновку для уникнення покарання за злочин, у скоєнні якого підозрюється.

Враховуючи вищевикладене та аналізуючи зібрані в сукупності докази, можливо прийти до висновку, що для забезпечення уникнення зазначених ризиків та покладених на підозрюваного обов`язків, є достатні підстави для застосування до нього такого виду запобіжного заходу, як домашній арешт.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого, посилаючись на необгрунтованість підозри, просила застосувати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. При обранні запобіжного заходу просила врахувати позитивну характеристику з місця проживання ОСОБА_4 , перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000239 від 09.05.2024.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000239 внесені до вказаного реєстру 09.05.2024 за фабулою: «поліцейські СРПП ВПД № 2 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спільно з помічником чергової частини ІТТ № 2 ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 17-18 лютого 2024 року вимагали неправомірну вигоду в розмірі 16 тис. грн.. у ОСОБА_8 за не складення відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та повернення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.»- правова кваліфікація ч.3 ст. 368 КПК України.

26.06.2024 о 14 год. 19 хв. ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України- прохання надати неправомірну вигоду для себе за вчинення та невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб та поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Оцінюючи надані слідчим матеріали, слідчий суддя погоджується із обґрунтованістю підозри, а відтак і можливою причетністю ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на які посилався у своєму клопотанні слідчий та вказувала у судовому засіданні прокурор, слідчий суддя вважає їх доведеними.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який буде достатнім та виправданим заходом для забезпечення запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, слідчий суддя враховує поведінку підозрюваного, та задля мінімізації вищевказаних ризиків та дисциплінування поведінки підозрюваного, погоджується із доводами органу досудового розслідування про необхідність застосування на даному початковому етапі досудового розслідування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Невиконання цих обов`язків може мати наслідком звернення прокурора до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Доводи сторони захисту про абстрактний характер ризиків та їх непідтвердження доказами, слідчий суддя вважає непереконливими, оскільки ризики вчинення певних дій підозрюваним у кримінальному провадженні за своєю суттю носять імовірний характер. Сторона обвинувачення не зобов`язана доводити, що певні дії, спрямовані на перешкоджання досудовому розслідуванню, вже були вчинені підозрюваним, а повинна навести обґрунтування та підтвердження того, що імовірність їх настання є достатньо високою для того, щоб застосувати певний запобіжний захід.

З огляду на викладене, клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.32, 110, 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000239 від 09.05.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, строком на два місяці до 02 вересня 2024 року включно.

На час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,в нічний час доби у період часу з 21 год 00 хв до 06 год 00 хв. без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Умані та Уманського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до підрозділу Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, зокрема, із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, його захиснику, після її проголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 04 липня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1