Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1560/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6

представника неповнолітнього потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 28.03.2023р. до ЄРДР за №0000645 по обвинуваченню-

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженць с.Володимирівка, Межівського району, Дніпропетровської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня, не одружений, непрацюючий, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_8 27 вересня 2023р., близько 16.30 години, керуючи технічно справним вантажним фургоном марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Комунальна в напрямку вул.Копанської м.Виноградів, Берегівського району, в порушення вимог п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п. 10.4 «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку», за дорожньою обстановкою не слідкував, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, чим виявив злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховував на їх відвернення, не переконавшись у тому, що маневр повороту ліворуч буде безпечним та не створить перешкод і небезпеки іншим учасникам руху, розпочав виконувати маневр повороту ліворуч в напрямку в`їзду на територію ТОВ «Ринок Центральний-1» навпроти магазину «Вишиванка» по вул.Комунальна №18 в м.Виноградів, Берегівського району, виїхав на зустрічну смугу руху, не надав перевагу у русі мотоциклу марки «Viper» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною вантажного фургону марки «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 з передньою лівою частиною мотоциклу марки «Viper» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу марки «Viper» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичного експерта № 147 від 17.10.2023 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді : садна у ділянці скроневої кістки, забою грудної клітки, які згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» затвердженого наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я; відкритої рани колінного суглобу зліва, які згідно п.2.3.1/а «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» затвердженого наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; перелому головки променевої кістки зліва, які згідно п.2.2.1/в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» затвердженого наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження, середнього ступеню тяжкості; розрив селезінки, які згідно п.2.2.3/л «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» затвердженого наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, є небезпечним для життя у момент його спричинення та кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що мала місце 27.09.2023 року.

Згідно висновку експерта № КСЕ-19/107-23/9831 від 29.11.2023 з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія вантажного фургону марки «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 вимогам пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України.

Невиконання водієм ОСОБА_8 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Так, будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, вказавши, що дійсно він 27.09.2023р., близько 16.30 години, керуючи вантажним фургоном марки «MAN», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Комунальна в напрямку вул.Копанської м. Виноградів, розпочав маневр повороту ліворуч в напрямку в`їзду на територію ТОВ «Ринок Центральний-1» навпроти магазину «Вишиванка» по вул.Комунальна, та виїхав на зустрічну смугу руху, де раптом виїхав із-за іншого автомобіля, який його пропускав, мотоцикл марки «Viper» під керуванням неповнолітнього ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого допустив зіткнення передньою лівою частиною вантажного фургону марки «MAN» з передньою лівою частиною мотоцикла марки «Viper». Про скоєне жаліє, щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник, в суді повністю підтвердили покази обвинуваченого, одночасно вказали, що претензій до обвинуваченого вони не мають, останій їм відшкодував завдану шкоду, а відтак просять суд суворо його не карати та винести вирок згідно чинного законодавства.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинений ним злочин, оскільки таке ним вчинено у стані осудності.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч.2 ст.286 КК України суд, відповідно до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь і характер небезпечності вчиненого злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу обвинуваченого, обставини і причини, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і які пом`якшують та обтяжують його відповідальність, він є раніше не судимим, повністю визнав заявлений до нього потерпілим цивільний позов.

Окрім того, при призначенні покарання за ст.286 ч.2 КК України істотне значення має думка потерпілого щодо виду і розміру покарання, який необхідно призначити винуватцю ДТП.

Так, прокурор, врахувавши конкретні обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілого та його представника, які не мали претензій до обвинуваченого та просили не позбавляти позбавляти його права керування транспортними засобами, вважає, що перешкод для застосування до ОСОБА_8 положень ст.75 КК і можливість досягти мети виправлення засудженого без його ізоляції від суспільства не має, поряд з цим просив суд застосувати до останього і додаткову міру покарання- позбавлення його права керувати транспортними засобами строком на один рік; обвинувачений та його захисники, а також представник потерпілого, погодившись з позицією прокурора щодо необхідності застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК і можливості досягти мети виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, поряд з цим просили суд не призначати обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений працює в ПП «Кан-Вод» на посаді водія, а відтак це позбавить його засобів до існування.

Отже, вирішуючи питання про призначення міри покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів-нарколога, -фтизіатра, -психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, одружений- на вихванні має одну неповнолітню дитину ОСОБА_11 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , суспільно-корисною працею займається, раніше до кримінальної відповідальності не притягався /а.п.146-155/.

Як пом`якшуючі відповідальність обставини суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав себе винним, у скоєному щиро розкаявся, потерпілий не має до нього притензій.

Отже, з приводу оцінки цих обставин суд зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою самого факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого на досудовому слідстві та у суді - не встановлено.

За таких вищеперерахованих обставин, з урахуванням позиції державного обвинувача, потерпілого та сторони захисту, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і повністю визнав свою вину та у вчиненому щиро покаявся, а відтак суд погоджується із позицією державного обвинувача і приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все ж можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі, із застосуванням до нього іспитового строку згідно положень ст.ст.75-76 КК України.

Щодо доводів сторони захисту та представника потерпілого про недоцільність призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд погодитись з ними не може, оскільки вони не ґрунтуються на загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.65 КК, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Зокрема, обґрунтовуючи свої доводи сторона захисту та представник потерпілого про непризначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, не надали належної уваги конкретним обставинам вчиненого ОСОБА_8 злочину та його наслідкам, а саме тому, що він допустив порушення п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у межах населеного пункту, що призвело до заподіяння неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень: розрив селезінки, які згідно п.2.2.3/л «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» затвердженого наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, є небезпечним для життя у момент його спричинення та кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження і є в прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, що мала місце 27.09.2023 року з вини саме водія ОСОБА_8 , оскільки згідно висновку експерта № КСЕ-19/107-23/9831 від 29.11.2023 з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія вантажного фургону марки «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 вимогам пунктів 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України і ці дії водія знаходяться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками ДТП, внаслідок якої потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Окрім того, суд також бере до уваги, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення належить до суспільно небезпечних злочинів у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту, а тому позиція потерпілих у справі щодо покарання, яке він повинен понести за вчинене, при вирішенні цього питання судом не є вирішальною.

За таких обставин навіть позитивна характеристика обвинуваченого, наявність на утриманні у нього неповнолітньої дитини та відшкодування завданих потерпілому збитків, не можуть бути визнані мотивованими підставами для застосування до нього покарання без призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На переконання суду призначення обвинуваченому саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Потерпілий цивільний позов не подав.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі становлять: на проведення інженерно-транспортної експертизи 23/9650-ІТ витрати становлять 1195 гривень; на проведення інженерно-транспортної експертизи 23/9651 -IT витрати становлять 1195 гривень; на проведення інженерно-транспортної експертизи 23/9649-ІТ витрати становлять 1195 гривень; на проведення комплексної фототехнічної, портретної експертизи голографічних зображень та судової транспортної експертизи №КСЕ-19/107-23/9831 від 29.11.2023р. витрати становлять 4302 гривень, які відповідно до положень ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовується.

Керуючись ст.ст.94,368,370,371,373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

спеціальний вантажний фургон марки «MAN» реєстраційний номер НОМЕР_1 та мотоцикл марки «Viper» реєстраційний номер НОМЕР_4 , які знаходяться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області за адресою м.Виноградів, вул.Миру-57- повернути власникам; відеозапис з камер зовнішнього відео спостереження, розташованих на будівлі міні-маркету « ІНФОРМАЦІЯ_5 » в АДРЕСА_3 », який долучено до матеріалів кримінального провадження- залишити в матеріалах справи.

Судові витрати по справі, а саме: на проведення інженерно-транспортної експертизи 23/9650-ІТ витрати становлять 1195 гривень; на проведення інженерно-транспортної експертизи 23/9651 -IT витрати становлять 1195 гривень; на проведення інженерно-транспортної експертизи 23/9649-ІТ витрати становлять 1195 гривень; на проведення комплексної фототехнічної, портретної експертизи голографічних зображень та судової транспортної експертизи № КСЕ-19/107-23/9831 від 29.11.2023 витрати становлять 4302 гривень, відповідно до положень ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави.

До набрання вироку законної сили щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовуються.

На вирок відповідно до ч.2 ст.395 КПК України може бути подана через Виноградівський районний суд апеляція до Закарпатського Апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1