КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2799/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Троїцьке, Петропалівського району, Дніпровської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року задоволено клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2024 включно.

Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 22 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 616 000 грн. зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Дніпро), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками визначеними слідчим та/або прокурором у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України.

Строк дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначається з моменту внесення застави, строком на два місяці, однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2024 включно.

Зобов`язано начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно організувати та забезпечити медичне обстеження стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , відповідно до порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. №239/5/104.

Про результати медичного обстеження повідомити старшому групи прокурорів у кримінальному провадженні та слідчому.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність дійсності викладеній у ній обставин.

Апелянт вказує на те, що сторона обвинувачення повинна була надати суду докази того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, однак цього зроблено не було.

Проте стороною обвинувачення було надано суду виключно клопотання яке не містить посилання на докази та обмежується виключно перерахуванням ризиків.

Апелянт вважає, що судом прямо порушено вимогу ч. 1 ст. 194 КПК України адже дослідження доказів сторони обвинувачення, як такого, не було у зв`язку з відсутністю таких доказів.

Слідчим суддею не взято до уваги стан здоров`я ОСОБА_7 , проігноровані документи надані стороною захисту, щодо наявності у ОСОБА_7 хронічних захворювань, які можуть призвести до настання смерті останнього, не приділено належної уваги, тому факту, що підозрюваний ОСОБА_7 фактично кожне судове засідання залишає у кареті швидкої допомоги, не надано належну оцінку тому, що у ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки, відсутність судимостей, він є особою похилого віку.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, що головним слідчим управлінням Національної поліції України (далі - ГСУ НП України) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке зареєстровано 09.11.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000450, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною третьою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі - КК України), за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 27, частиною третьою статті 28, частиною першою статті 263 КК України, а також за фактом вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 209, частиною першою статті 255, частиною третьою статті 262 КК України.

01.12.2023 в порядку ст. ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

02.12.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

04.12.2023 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_12 у справі №202/20103/23 (провадження №1-кс/202/9665/2023), підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.01.2024 включно, де одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 24 833 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 66 651 772 грн. (шістдесят шість мільйонів шістсот п`ятдесят одна тисяча сімсот сімдесят дві гривні).

22.01.2024 підозрюваному ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

24.01.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 у справі № 202/20103/23 (провадження №1-кс/202/788/2024) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до п`яти місяців, тобто до 02.05.2024 року.

26.01.2024 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 у справі № 202/20103/23 (провадження №1-кс/202/821/2024) строк дії запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою продовжено до 25.03.2024.

18.03.2024 слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що підставою продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

18.03.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2024 включно, з одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 22 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 616 000 грн. зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_7 , строку тримання під вартою перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому був вислуханий підозрюваний ОСОБА_7 , доводи прокурора в підтримку поданого клопотання та заперечення сторони захисту щодо його задоволення та викладено їх позиції в оскаржуваній ухвалі, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Зі змісту оскаржуваної ухвали всупереч твердженням апелянта, вбачається, що під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та встановив, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, нездатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя врахував, що обставини та підстави підозри до цього часу не змінились, наявні та встановлені судом ризики, які не зменшились, а також ті процесуальні дії, які слід вчинити у даному кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав згідно ст.199 КПК України продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

Також, слідчий суддя врахував, що в судовому засіданні ОСОБА_7 та його захист не повідомили про існування обставин, які б свідчили про безпідставне затягування досудового розслідування кримінального провадження, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які виникли внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування, а також про неможливість подальшого перебування ОСОБА_7 в умовах попереднього ув`язнення.

Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя вважав, що клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого залишився з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахування встановлених обставин, беручи до уваги дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, вік, сімейний стан, можливі наслідки вчинення злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор довів наявність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою,

При цьому колегія суддів бере до уваги, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того слід зазначити, що згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Під час судового розгляду слідчим суддею також встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, в якому підозрюється ОСОБА_7 , та враховано обставини, передбаченні ст. 178 КПК України.

Таким чином слідчим суддею досліджено доводи викладені в клопотанні та з урахуванням, тяжкості та суспільної небезпечності кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також наявності ризиків на які посилалась сторона обвинувачення, а тому, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Доводи апелянта про те, що стороною обвинувачення було надано суду виключно клопотання, яке не містить посилання на докази та обмежується виключно перерахуванням ризиків, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження. Слідчим суддею прийнято рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, щодо скасування ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно вимог КПК України не є безумовними підставами скасування оскаржуваної ухвали.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив підозрюваномурозмір застави.

Проте, на переконання колегії суддів, застава у розмірі 22 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 616 000 грн, є непомірно великою та не обґрунтована слідчим суддею.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007, «Єлоєв проти України» від 06.11.2008).

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

З плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для обґрунтування тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, отриманню показань («Клоот проти Бельгії» (Clooth v. Belgium), § 44)

Той факт, що затриманий залишається під вартою після прийняття рішення про можливість звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не виявили необхідної ретельності при встановленні належного розміру застави («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), § 73; «Колакович проти Мальти» (Kolakovic v. Malta), § 72).

З урахуванням зазначеного, на переконання колегії суддів, слідчим у поданому клопотанні та слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі не доведено, що з плином часу продовжують існувати ті ж підстави, які існували на момент застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення йому застави у зазначеному в оскаржуваній ухвалі розмірі.

Як встановила колегія суддів, в матеріалах провадження не міститься будь-яких даних, що матеріальні статки ОСОБА_7 можуть обчислюватися в грошовому еквіваленті сумою, яка дорівнює 66 616 000 грн. Не приведено таких даних і прокурором в засіданні суду апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із визначеним слідчим суддею розміром застави підозрюваному ОСОБА_7 та вважає, що на даному етапі досудового розслідування наведених у клопотанні слідчим доводів є недостатньо для визначення застави у вищевказаному розмірі, а відтак визначений розмір застави підлягає зменшенню.

За таких обставин, застава щодо підозрюваного ОСОБА_7 у розмірі 66 616 000 грн, є завідомо непомірною для нього та може порушити права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , враховуючи дані про його особу, який є пенсіонером, його майновий стан, вік та стан здоров`я, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також беручи до уваги факт перебування підозрюваного під вартою з 01.12.2023, та ту обставину, що ризики непроцесуальної поведінки підозрюваного продовжують існувати, проте, інтенсивність встановлених ризиків з плином часу певною мірою знизилася, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_7 , застави у розмірі 1 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень у національній грошовій одиниці.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відтак, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , необхідно задовольнити частково. Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2024 включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.05.2024 включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 3 028 000 гривень, що дорівнює 1000 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а , код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN - НОМЕР_1 , призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , по справі №757/12204/24 в Київському апеляційному суді.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 , покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Дніпро), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками визначеними слідчим та/або прокурором у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорта громадянина України.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , обов`язків вразі внесення застави до 02.05.2024 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_7 , вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4