УХВАЛА

Іменем України

підготовчого судового засідання

Справа № 505/1742/24

Провадження № 1-кп/505/621/2024

08.07.2024 р. Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000096 від 29.01.2024 р., відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Котовськ, Одеської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , маючої на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Котовського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286-1 КК України, внесеному до ЄДРДР за №0000096 від 29.01.2024 року.

Ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання на 27.05.2024 року о 11 год. 30 хв.

27.05.2024 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 на 2 місяці.

22.05.2024 року до суду надійшла угода про примирення від 17.05.2024 року, укладена між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 згідно якої, сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 286-1 КК України та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, який вчинений з необережності, особу підозрюваної та інших обставин кримінального правопорушення, а саме те, що підозрювана щиро кається, активно сприяла у розкритті кримінального правопорушення, вперше вчинила злочин, добровільно відшкодувала завдані потерпілим збитки, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, що є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України.

Керуючись ст. 471 КПК України, ст. 66 КК України, з урахуванням ч.ч.1,2 ст. 79 КК України, ст. 76 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, іспитовий строк якого визначить суд, сторони врахувавши наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, погодились на призначення ОСОБА_4 основного покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням ч.2 ст. 69 КК України для призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти затвердження зазначеної угоди про примирення, укладеної між потерпілимиОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 від 17.05.2024 року, оскільки застосування ст. 69 КК України до додаткового покарання не в повній мірі відповідає вимогам КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди з обвинуваченою, пояснили, що завдана їм шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинуваченої вони не мають, просили суд затвердити угоду про примирення.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду, укладену між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 і за його участю та призначити їй узгоджену міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, вказавши, що вона беззастережно визнає вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286-1КК України, щиро розкаюється, відшкодувала завдані потерпілим збитки та погоджується на призначення покарання відповідно до умов угоди.

Вислухавши думку прокурора, потерпілих, захисника, обвинуваченої та перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.

За правилами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди.

У відповідності до ст. 474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди про визнання винуватості чи відмову у затвердженні у разі встановлення підстав, передбачених ч.7ст.474 КПК України.

Відповідно до положень ч.7ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно обвинувальному акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 286-1 КК України, яка передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вказане кримінальне правопорушення відноситься до злочинів проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що передбаченні розділом ХІ Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, окрім іншого, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Зокрема затвердження таких угод не допускається у справах про злочини, передбачені розділом XI "Злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту".

Отже, при укладенні угоди про примирення потерпілого з підозрюваним сторонами не враховано, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 286-1 КК України - є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, перелік яких наведений у примітці до ст. 286, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя і здоров`я особи, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, за яких до ОСОБА_4 не можуть бути застосовані імперативні норми кримінального закону, що виключає можливість укладення угоди відповідно до вимог чинного законодавства.

Окрім цього відповідно до ч.2 ст.65 КК України при призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Зі змісту зазначених вище положень вбачається, що домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи зазначені в угоді обставини, суд вважає, що одночасне застосування ст. 69 та ст. 75 КК України є необґрунтованим та узгоджене сторонами покарання є занадто м`яким та таким, що не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Таким чином, враховуючи, що угода про примирення, укладена 01 лютого 2022 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 не відповідає нормам чинного Закону про кримінальну відповідальність, суд вважає за необхідне відмовити у затверджені угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 474 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У затвердженні угоди про примирення від 17.05.2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000096 від 29.01.2024 р., відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України продовжити в загальному порядку, в зв`язку з чим провести підготовче судове засідання згідно вимог ст. 314 КПК України.

Призначити дату підготовчого судового засідання на 08 годину 15 хвилин 10 липня 2024 року.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9