Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

29 лютого 2024 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі, яке мотивоване тим, що стосовно останнього Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено вирок від 13.10.2023, яким визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Вирок 01.12.2023 набрав законної сили. Однак у провадженні Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, і такий утримується у ДУ «Київський слідчий ізолятор», а тому є підстави тимчасово залишити ОСОБА_4 у ДУ «Київський слідчий ізолятор» для проведення судового розгляду.

Окрім того, прокурором подано клопотання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Окрім того, вказав, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, однак на шлях виправлення не став, після відбуття покарання продовжив вчиняти кримінальні правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні указані клопотання підтримав.

Обвинувачені та їх захисник заперечували проти задоволення клопотань, поданих прокурором.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Положенням частини 1, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Таке клопотання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 12 (у разі якщо вирішення питання необхідне в зв`язку із здійсненням судового розгляду, воно вирішується судом, який його здійснює).

Відповідно до вимог ст. 90 КВК України визначено, що у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишена у слідчому ізоляторі.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає тимчасовому залишенню у слідчому ізоляторі на період судового розгляду у кримінальному провадженні № 0001088 від 05.05.2021.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

Застосування у подальшому запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі «Самойлович проти України», яка полягає в тому, що у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними.

Ухвалою суду від 09.01.2024 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає за доцільне продовжити дію раніше покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з урахуванням військового стану в Україні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 331, 369-372, 537, 539 КПК України, ст. 90 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_4 у слідчому ізоляторі - задовольнити.

Тимчасово залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ДУ «Київський слідчий ізолятор» для здійснення Подільським районним судом м. Києва судового розгляду у кримінальному провадженні № 0001088 від 05.05.2021.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 29 квітня 2024 року включно, заборонивши залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21:00 до 06:00 год., за виключенням необхідності отримання екстренної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період повітряної тривоги у Київській області.

Продовжити дію раніше покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків до 29 квітня 2024 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання в частині тимчасового залишення ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1