Єдиний унікальний номер справи № 759/4294/21 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2781/24 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ечміалзін, Вірменія, громадянина України, одруженого, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року ОСОБА_10 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням того, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_10 маючи умисел на придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, 07.04.2012 звернувся до сектору дозвільної системи Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві з письмовою заявою щодо видачі йому дозволу на придбання однієї одиниці газової зброї для самозахисту, надавши при цьому наступні документи: медичну довідку (форма 127/0 серія 10ААА№ 331710 від 04.04.2012 щодо відсутності медичних протипоказань для отримання дозволу); довідку про відсутність судимості № 2219507; копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; квитанцію про сплату послуг дозвільної системи та бланочної продукції; картку-заяву.

19.07.2012 відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України № 642 від 18.10.1993, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 жовтня 1993 року «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1993 року №706 «Про затвердження Положення про порядок продажу, придбання, реєстрації, обліку і застосування спеціальних засобів самооборони, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії», (зі змінами та доповненнями) дозвільною системою Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_10 видано дозвіл № НОМЕР_4 та дублікат для нього на право придбання однієї одиниці газової зброї.

Після чого, ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання та подальше зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, при невстановлених досудовим слідством обставинах в період часу з 07.04.2012 по 31.07.2012 (точний час та дату не встановлено) придбав у невстановленої слідством особи газовий пістолет марки «ПГШ0-НОМЕР_6», серії № НОМЕР_2 , який за невстановлених обставин невстановленими особами перероблено шляхом внесення конструктивних змін саморобним способом, а саме: видалення захисного елементу з каналу ствола, та який відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї.

Після чого, 31.07.2015 сектором дозвільної системи Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві на підставі наданих ОСОБА_10 документів, які містили неправдиві відомості (а саме: штамп ТОВ «ЕРМА- ІНТЕР», який посвідчував нібито законність придбання ОСОБА_10 газової зброї - пістолету марки «ПГШ0-НОМЕР_6», калібр, мм серії № НОМЕР_3 , в установленому законодавством порядку), видано дозвіл НОМЕР_5 на зберігання вищевказаного пістолету терміном до 31.07.2015.

В подальшому ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання вогнепальної зброї, почав її незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 .

14.04.2020, в період з 08.15 год. до 09.45 год., під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 працівниками поліції в ході обшуку виявлено та вилучено пістолет із магазином, який відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 9мм Р.А.- виготовлено шляхом внесення конструктивних змін саморобним способом в газовий самозарядний пістолет моделі «ПГШ-НОМЕР_6», калібру 9 мм Р.А. № НОМЕР_2 виробництва фірми СП «Шмайсер», АДРЕСА_3 , зміни полягають у видаленні захисного елементу з каналу ствола. Даний пістолет придатний для неодноразового проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням шумового патрону калібру 9 мм Р.А. та метального снаряду сферичної форми з м`якого металу, що не притягується магнітом діаметром 6,8 мм. та дозволом до нього.

Розглядаючи кримінальне провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_10 мав умисел на придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неповнотою судового розгляду та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з іспитовим строком.

Вказує, що суд визнавши належними та допустимими доказами фактичні дані, які містяться в матеріалах справи власника газової зброї, протоколі обшуку житла, висновках експертиз, а також в показаннях свідка ОСОБА_12 , безпідставно обґрунтував відсутність у ОСОБА_10 злочинного умислу на зберігання вогнепальної зброї наявністю у нього дозволу на придбання газового пістолета. Таким чином, за наявності достатніх даних, які беззаперечно вказують на придбання та зберігання ОСОБА_10 в квартирі за місцем свого проживання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, суд необґрунтовано дійшов висновку про відсутність у останнього умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Також, суд, відхиливши клопотання прокурора про виклик і допит в судовому засіданні в якості свідка співробітника Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , позбавив можливості сторону обвинувачення додатково спростувати вигадані ОСОБА_10 обставини можливої причетності співробітників дозвільної системи до «продажу» йому вогнепальної зброї замість газового пістолета, що потягло неповноту судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу думки обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повній мірі.

Висновки суду першої інстанції про недоведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які судом безпосередньо досліджувались під час судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Статтею 22 КПК встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Частиною 3 вказаної статті визначено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Згідно з ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до положень ст. 92 КПК у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

За змістом ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Так, в основу пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення органом досудового розслідування покладено показання обвинуваченого та свідків, зокрема: показання обвинуваченого про те, що його вина лише в тому, що він не продовжив дію дозволу на газовий пістолет. Як він міг стати вогнепальним не розуміє, оскільки його не переробляв. Під час обшуку повідомив про те, що має газовий пістолет та дозвіл на нього. На а.с.100 матеріалів справи зображений пістолет, що схожий на його. В дозвільній системі він заплатив кошти і отримав пістолет та дозвільні документи. У магазин ТОВ «ЕРМА-Інтерн» не звертався, навіть не знає про існування такого магазину. З цього пістолета ніколи не стріляв. Документи на дозвіл готував, зокрема медичну довідку та інші довідки. Раніше він здав пістолет у дозвільну систему, оскільки той зламався і там же в 2012 отримав новий газовий пістолет. Розрізнити газовий та бойовий пістолет не може;показання свідка ОСОБА_14 про те, що вона є дружиною ОСОБА_10 . У їх квартирі за адресою: АДРЕСА_1 під час обшуку вилучено пістолет разом із документами. Вказаний пістолет належав її чоловіку, він мав на нього дозвіл. Пістолет придбав давно, приблизно у 2006 році, але точно не пам`ятає. Після народження сина у 2010 році, про пістолет ніхто не згадував та ним ніколи не користувались. Про принцип роботи цього пістолета нічого не знає. Приблизно у листопаді (декілька років тому) до чоловіка приїжджав знайомий, який має відношення до військової служби. Можливо вони брали цей пістолет щоб його почистити, але особисто не бачила;показання свідка ОСОБА_12 про те, що він працює начальником відділу збуту ТОВ «ЕРМА-Інтер». З обвинуваченим ОСОБА_10 особисто не знайомий. До них звернулися працівники прокуратури із запитом чи продавало їх товариство пістолет ПГШ НОМЕР_6. Такі пістолети вони не виробляють, але могли комісійно їх продавати, проте через них запитуваний пістолет не проходив. Щоб придбати зброю необхідно мати дозвіл на придбання, а також паспорт. На корінці дозволу ставиться штамп про придбанні пістолету. Штамп, що поставлений на зворотній стороні дубліката дозволу № НОМЕР_4 , є підробленим, підроблений і його підпис. На штампі вказано №4, це штамп, який закріплений за ним. Хтось інший скористатись його штампом не міг. Згідно книги обліку зброї, що регламентована Наказом №622, встановлено, що в період, яким цікавилась прокуратура, пістолет не був проданий.

Крім показань зазначених свідків, стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КПК України було надано та судом у судовому засіданні досліджено докази:

- постанову про виділення матеріалів досудового розслідування від 18.02.2021, якою з матеріалів досудового розслідування №0000002 від 03.01.2019 виділено матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_10 , внесені до ЄРДР за №0000135;

- протокол від 14.04.2020, згідно якого проведено обшук у квартирі АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_10 . У ході обшуку було виявлено та вилучено предмет схожий на пістолет, дозвіл на право зберігання та носіння зброї на ім`я ОСОБА_10 , два мобільних телефони марки «Нокіа» та «Самсунг»;

- ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.03.2020 р., якою надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000002 від 03.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України щодо групи службових осіб територіальних підрозділів ДМС України;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 18.11.2020 р., здійсненого на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.03.2020, вилучено особову справу власника газової зброї ОСОБА_10 (а.с.71-74);

- особову справу власника газової зброї ОСОБА_10 , з якої вбачається, що 07.04.2012 ОСОБА_10 звернувся до Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві із заявою про видачу дозволу на придбання газового пістолета, у зв`язку з чим надав медичну довідку, довідку про відсутність судимості, копію паспорту, квитанції та 19.07.2012 отримав дозвіл № НОМЕР_4 на придбання одного газового пістолета або револьвера. Згідно зворотнього боку дозволу зазначено, що 31.07.2012 ТОВ «ЕРМА-Інтер» продано газовий пістолет ПГШ-НОМЕР_6 к-р 9 № НОМЕР_2 , який зареєстрований Святошинським РУ ГУМВС України в м. Києві 31.07.2012 на підставі заяви ОСОБА_10 із продовженням дії дозволу до 31.07.2015 ( а.с.75-87);

- висновок експерта від 14.08.2020 №8-2/691, згідно якого наданий на дослідження пістолет відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 9 mm Р.А. - виготовленою шляхом внесення конструктивних змін саморобним способом в газовий самозарядний пістолет моделі «ПГШ НОМЕР_6», калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_2 виробництва фірми СП «Шмайсер», місто Вишневе, Київська область, Україна, зміни полягають у видаленні захисного елементу з каналу ствола. Даний пістолет придатний для неодноразового проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням шумового патрону калібру 9 мм Р.А. та метального снаряду сферичної форми з м`якого металу, що не притягується магнітом діаметром 6.8 мм. (а.с.91-96);

- висновок експерта від 25.09.2020 №СЕ-19/111-20/45093-БЛ згідно якого захисний елемент каналу ствола видалено механічним способом, ймовірно інструментом загального вжитку (викрутка, долото) (а.с.99-102);

- висновок експерта від 20.01.2021 № СЕ-19/111-21/1852-БЛ, згідно якого наданий на дослідження пістолет відноситься до короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї калібру 9mm P.А. - виготовленою шляхом внесення конструктивних змін саморобним способом в газовий самозарядний пістолет моделі «ПГШ НОМЕР_6», калібру 9 мм Р.А., № НОМЕР_2 виробництва фірми СП «Шмайсер», місто Вишневе, Київська область, Україна, зміни полягають у видаленні захисного елементу з каналу ствола. Даний пістолет придатний для неодноразового проведення пострілів способом роздільного спорядження з використанням шумового патрону калібру 9 мм Р.А. та метального снаряду сферичної форми з м`якого металу, що не притягується магнітом діаметром 6,8 мм (згідно висновку експерта № 8-2/691 від 14.08.2020, Київського НДЕКЦ МВС). При детальному огляді маркувальних позначень на наданому на дослідження пістолеті, будь яких сторонніх слідів зміни маркування не виявлено (а.с.105-107);

- лист ТОВ «Ерма-Інтер» №19 від 12.02.2021 згідно якого товариство продаж газового пістолета «ПГШ-НОМЕР_6» к-р 9 № НОМЕР_2 ОСОБА_10 чи іншим особам не здійснювало. Станом на 31.07.2012 року функцію торгового представника виконував ОСОБА_12 (а.с.88);

- протокол відібрання експериментальних зразків відбитків печатки від 23.11.2020 згідно якого відібрано зразки штампа ТОВ «Ерма-Інтер», який використовує ОСОБА_12 (а.с.112-122);

- висновок експерта від 16.12.2020 №СЕ-19/11120/61003-ТД, згідно якого відбиток штампу «ТОВ «ЕРМА-Інтер»», який розташований у дублікаті дозволу № НОМЕР_4 , нанесений не кліше штампу «ТОВ «ЕРМА-Інтер»», зразки відбитків яких надаються в якості порівняльних зразків, а іншим кліше (а.с.125-127).

Суд першої інстанції, керуючись законом, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зазначених наданих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, з урахуванням норм статей 368, 370 КПК України, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення під час безпосереднього дослідження доказів, які включають в себе дослідження показань, речей і документів, не доведений склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора про суперечність між дослідженими доказами та висновками суду у вироку, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки суд в повній мірі обґрунтував мотиви ухвалення виправдувального вироку.

При цьому, апеляційна скарга прокурора не містить нових даних, які б ставили під сумнів висновки місцевого суду щодо визнання обвинуваченого ОСОБА_10 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд належно проаналізував показання обвинуваченого, який зазначив про те, що зберігав саме газовий пістолет, на який мав дозвіл, хоча його термін дії і сплив; під час проведення обшуку він вказав слідчому про те, що має газовий пістолет без патронів та добровільно надав дозвіл на право зберігання та носіння зброї; до переробки пістолета з газового на вогнепальний він не причетний, ніколи ним не користувався, немає патронів до нього; підтверджує, що він особисто вилучений пістолет не купував, а отримав його в органах дозвільної системи, замість того, який зламався; відрізнити газовий пістолет від вогнепального не може та вважає, що його вина тільки в тому, що він не продовжив дію дозволу.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_10 просив видати дозвіл на газовий пістолет, в подальшому отримав його та зареєстрував газовий пістолет «ПГШ0-НОМЕР_6», серії № НОМЕР_2 , який і було вилучено під час обшуку. Висновки балістичних експертиз підтверджують, що саме у газовий пістолет «ПГШ0-НОМЕР_6», серії № НОМЕР_2 внесено зміни, які полягають у видаленні захисного елементу з каналу ствола. Не встановлені обвинуваченням і обставини переробки цього пістолета невстановленими особами з газового на вогнепальну зброю, про що зазначено і в обвинувальному акті. Обставини, пов`язані із наданням документів, які містили неправдиві відомості, також не встановлені. Свідок ОСОБА_12 показав суду про те, що підприємством не здійснювався продаж газового пістолета «ПГШ-НОМЕР_6», а висновок експертизи лише підтверджує, що відбиток штампу «ТОВ «ЕРМА-Інтер» нанесений не кліше штампу ТОВ «ЕРМА-Інтер». Обвинувачений також підтвердив, що він не придбавав пістолет в ТОВ «ЕРМА-Інтер», а отримав його в дозвільній системі. Даних про те, що обвинувачений змінив свої показання в суді з метою уникнення відповідальності за скоєне не надано, докази, які б могли спростувати твердження обвинуваченого також відсутні. Отже, ці обставини органом досудового розслідування не встановлювались, у зв`язку з чим суд не вважав можливим усувати недоліки досудового розслідування шляхом допиту інспектора СДС Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві в порушення вимог ст. 290 КПК України.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, характеризується лише прямим умислом, тобто в даному випадку обвинувачений мав вчинити дії, пов`язані з набуттям вогнепальної зброї, всупереч передбаченому законом дозволу та вчинити умисні дії, які полягають у володінні вогнепальної зброї без відповідного дозволу або з простроченням його дії.

Враховуючи, що ОСОБА_10 придбав зброю в передбаченому законом порядку та мав дозвіл на її зберігання, іншого органом досудового розслідування не доведено, в даному кримінальному провадженні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Колегія суддів звертає увагу на положення ст. 62 Конституції України та ч. 1 ст. 17 КПК України, якими передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. А також п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав та основних свобод, в якому зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального злочину вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які отримані незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Виправдувальний вирок ухвалюється зокрема, у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_10 .

Перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення щодо визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 263 КК України, і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які можуть бути підставою скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційної скарги прокурора, і не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 -залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року щодо ОСОБА_10 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя