Справа № 297/2254/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

16 травня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000444 від 14.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000444 від 14.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14.05.2024 року о 13:33 годині надійшло повідомлення по лінії 102 до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області від працівників ГРПП Берегівського РВП надійшло повідомлення, про те, що в АДРЕСА_1 , було зупинено транспортний засіб марки "SKODA", державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Тячів, який перед цим намагався втекти від наряду ГРПП Берегівського РВП та неподалік населеного пункту Геча висадив з салону вказаного транспортного засобу особу чоловічої статі з Хмельницької області, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України.

Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що на околиці АДРЕСА_2 , а саме біля в`їзду на територію заводу «МІК» зупинено транспортний засіб марки "SKODA", державний номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в салоні знаходився пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив що разом з ще 3 особами чоловічої статті мав намір незаконно перетнути державний кордон України і що в цьому їм допомагав водій автомобіля невідомі особи. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено:

- від ОСОБА_6 закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 , 2 банківські картки, мобільний телефон марки «iPhone 12» IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , які в ході вилучення поміщені до спеціального пакета НПУ WAR 1111991;

- з автомобіля грошові кошти 300 доларів США (3 купюри LL32547415C, LL92547415C, LF17707734H, з ознаками підробки, які в ході вилучення поміщені до спеціального пакета НПУ WAR 0007407, записник марки NoteBOOK, мобільний телефон ERGO:IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з номером мобільного телефону НОМЕР_6 , мобільний телефон Redmi IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з номерами мобільних телефонів НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , MacBook сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "SKODA", державний номерний знак « НОМЕР_1 », які в ході вилучення поміщені до спеціального пакета НПУ WAR 1530543.

По закінченню огляду транспортний засіб марки "SKODA", державний номерний знак « НОМЕР_1 » було вилучено та поміщено на арешт-майданчик Берегівського РВП.

Постановою слідчого від 15.05.2024 року вищевказані речі визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів.

Прокурор ОСОБА_4 та заступник начальника слідчого відділу ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились. Про місце, дату і час розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, клопотання підтримали та просили задовольнити. Також, до заяви було долучено копію свідоцтва про реєстрацію вилученого транспортного засобу.

Власник майна ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду клопотання був повідомлений належним чином. При цьому, подав заяву, в якій просив відмовити у накладенні арешту на вилучені у нього телефон, закордонний паспорт та дві банківські картки.

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Як встановлено в ході розгляду клопотання СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000444 від 14.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу огляду місця події від 14.05.2024 року буловиявлено та вилучено зазначені заступником начальника слідчого відділу у вказаному клопотанні речі і документи.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучення вказаних речей в ході проведення 14.05.2024 року огляду відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази протиправних дій.

Відповідно до постанови заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 15.05.2024 року зазначені речі визнані речовими доказами.

Разом з цим, власником вилученого майна ОСОБА_6 не подано до суду належних і допустимих доказів для відмови у накладенні арешту на вилучені у нього речі, а саме: грошові кошти, мобільний телефон та банківські картки. Тобто, заява власника майна нічим не обґрунтована.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та визнано речовими доказами, клопотання про накладення арешту є частково обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення. Зокрема, у накладенні арешту на паспорт громадянина України для виїзду за кордон, слід відмовити.

Позаяк, органом досудового розслідування матеріалами клопотання не обґрунтовано та не доведено належними доказами необхідності у накладенні арешту на вищевказаний паспорт.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 168, 170-175, 309, 370, 371, 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000444 від 14.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в ході огляду місця 14.05.2024 року, а саме:

- 2 банківські картки, мобільний телефон марки «iPhone 12» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , які в ході вилучення поміщені до спеціального пакета НПУ WAR 1111991;

- грошові кошти 300 доларів США (3 купюри LL32547415C, LL92547415C, LF17707734H, з ознаками підробки, які в ході вилучення поміщені до спеціального пакета НПУ WAR 0007407, записник марки «NoteBOOK», мобільний телефон «ERGO» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з номером мобільного телефону НОМЕР_6 , мобільний телефон «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , з номерами мобільних телефонів НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , MacBook сірого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки "SKODA", державний номерний знак « НОМЕР_1 », які в ході вилучення поміщені до спеціального пакета НПУ WAR 1530543;

- транспортний засіб марки "SKODA", державний номерний знак « НОМЕР_1 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 .

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_8