КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-сс/4809/275/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ст. 309КПК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2024 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі :

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2024, якою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровограда, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 14 години 07 хвилин 30 квітня 2024 року до 14 години 07 хвилин 28 червня 2024 року, без визначення застави.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000053 від 04.04.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення оголошено ОСОБА_8 .

Обставини вчинення кримінального правопорушення як їх наразі встановлено органом досудового розслідування, наступні.

ОСОБА_8 , являючись громадянином України, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх умисних дій, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.02.2024, створив у мережі Інтернет, у ресурсі «Телеграм» обліковий запис « ОСОБА_9 », у подальшому перейменований на « ОСОБА_10 », ім`я користувача ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою якого поширював інформацію про направлення, переміщення зброї, озброєння, боєприпасів, розміщення ЗСУ з метою надання цієї інформації державі, що здійснює збройну агресію проти України, її представникам.

ОСОБА_8 , 19.02.2024 на номер свого акаунту в «Телеграм» отримав повідомлення від абонента « ОСОБА_12 » (номер мобільного оператора рф НОМЕР_1 ) з пропозицією співпрацювати з представником рф щодо надання останньому інформації про об`єкти критичної інфраструктури, зокрема, залізничної галузі, - за грошову винагороду.

Погодившись на дану пропозицію, ОСОБА_8 надсилав за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Телеграм», представнику рф (абоненту « ОСОБА_12 ») інформацію про місця дислокації об`єктів критичної інфраструктури м. Кропивницького та Кіровоградської області, залізничних вокзалів, об`єктів залізничної галузі, руху потягів, типів вантажу, що перевозяться, - з метою отримання представником рф даних про направлення, переміщення зброї, озброєння, бойових припасів територією України.

У такий спосіб ОСОБА_8 передав представнику рф: інформацію про розташування автомобільного мосту по АДРЕСА_2 , під яким пролягають залізничні колії, відео файли із рухом потягу та із зафіксованими на відео залізничними коліями, з повідомленням, що неподалік, у бік аеропорту, «стоять зенітники», відеофайли та фотографії опорних колон та вигляду з-під автомобільного мосту, геолокацію і фотознімок АДРЕСА_2 , підписавши, що у одній з будівель тимчасово розташовано ІНФОРМАЦІЯ_2, фотознімок та геолокацію залізничних колій та перехід, інформацію про рух колони з військовою технікою, фото та відео залізничного мосту через річку Інгул у м. Кропивницькому, фото, відео та геолокацію залізничного вокзалу у м. Кропивницькому.

Затриманий ОСОБА_8 співробітниками СБУ 30.04.2024, на автодорожньому мосту по шосе ОСОБА_13 , над залізничними коліями, коли прибув туди з метою встановлення на даному мосту відео реєстратора.

У межах даного кримінального провадження слідчий слідчого відділу УСБУ в Кіровоградській області ОСОБА_14 звернулась до слідчого судді місцевого суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без права внесення застави.

Слідчий суддя, розглянувши дане клопотання, прийшов до висновку про задоволення клопотання, постановив задовольнити клопотання та застосував щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення застави.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином).

Взято до уваги й тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

Із судовим рішенням не погоджується сторона захисту.

Адвокат ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді,застосувавши щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту.

Свої вимоги мотивує такими доводами.

Підозра є необґрунтованою, а ризики - перебільшеними.

Підозрюваний має місце реєстрації та проживання, міцні соціальні зв`язки, зобов`язується з`являтись на всі виклики слідчого, прокурора, суду, не має наміру ухилятись від досудового розслідування та/або суду, відсутні дані про можливість вчинення нового кримінального правопорушення підозрюваним.

Відстоювання ОСОБА_8 своєї позиції - не свідчить про створення перешкод розслідуванню кримінального провадження.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги захисту, думку прокурора на заперечення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Колегія суддів ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Встановлено, що УСБУ в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000053 від 04.04.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України.

Про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення 01.05.2024 повідомлений ОСОБА_8

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, оскільки його причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень (обґрунтованість підозри) підтверджується наданими прокурором інформацією та фактами, як от: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення працівниками УСБУ в Кіровоградській області, протоколом про проведення негласних слідчих дій від 12.04.2024, від 16.04.2024, 22.04.2024, із додатками, протокол огляду місця події від 30.04.2024, протокол обшуку від 30.04.2024, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.04.2024, протоколи огляду від 01.05.2024.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Зважується на практику Європейського суду, - тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, позицію ЄСПЛ, яка висвітлена в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», - суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 114-2 КК України, відноситься до категорії умисних, тяжких, карається позбавленням волі на строк від восьми до дванадцяти років.

Кримінальне правопорушення характеризоване підтриманням і забезпеченням збройної агресії проти України з боку російської федерації, в умовах воєнного стану; має підвищений рівень небезпеки для суспільства, населення.

Також, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються й наступні обставини.

Підозрюваний ОСОБА_8 безробітний, не одружений, без утриманців, не має міцних соціальних зв`язків.

У даному кримінальному провадженні розпочате досудове розслідування, триває збирання доказів, проведення слідчих дій.

Підозрюваний ОСОБА_8 , зважаючи на тяжкість інкримінованого злочину, усвідомлюючи міру покарання, що може йому загрожувати, наявність каналів зв`язку із представниками держави, що здійснює збройну агресію проти України та досвід спілкування із такими представниками, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень (в тому числі за відсутності сталих соціальних зв`язків - на тимчасово окупованих та непідконтрольних територіях держави, а при наявності зв`язків із представниками російської федерації, - може чинити спроби залишити територію держави).

Також, з цих же підстав, та з метою уникнути кримінальної відповідальності, зменшення негативних наслідків для себе, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,

Колегія суддів вважає, зважаючи на кількість епізодів злочинного діяння, інкримінованих ОСОБА_8 , безробіття останнього, відсутність заробітку, сталого доходу, гостра потреба у грошових коштах та корисний умисел при вчиненні інкримінованого наразі кримінального правопорушення, можливо об`єктивно стверджувати, що, з високою ймовірністю, - ОСОБА_8 може вчинити нові (аналогічні) кримінальні правопорушення або продовжити вчинення даного кримінального правопорушення, адже затримано підозрюваного тоді, коли він намагався встановити відео реєстратор на автомобільному мосту.

Враховуючи зазначене вище у сукупності, можливо стверджувати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 176 КПК України, п. 5), - запобіжними заходами є тримання під вартою.

Станом на теперішній час у країні запроваджено воєнний час.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ст. 114-2 КК України, достеменно встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак - стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, як визначено ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя місцевого суду правильно оцінив наявні ризики та обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, також запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, обумовлений процесуальною необхідністю та є необхідним й доцільним у межах даного кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту, в тому числі з приводу неврахування слідчим суддею вимог ст. ст. 177-178 КПК України, - спростовуються зазначеним вище.

Отже, колегія суддів залишає оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін як законну і обґрунтовану.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_8 ,- залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.05.2024, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 14 години 07 хвилин 30 квітня 2024 року до 14 години 07 хвилин 28 червня 2024 року, без визначення застави, - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3