справа № 361/6089/23
провадження № 1-кп/361/611/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 02 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України -

ВСТАНОВИВ:

За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без поважних причин, без дозволу відповідних командирів (начальників), в умовах воєнного стану, 16 грудня 2022 року, точний час не встановлено, але не пізніше 15 год. 30 хв., самовільно залишив місце служби, а саме район відновлення боєздатності резерву командувача угрупування сил та ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходився у Броварському районі Київської області, та до 29 травня 2023 року проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із виконанням військових обов`язків, не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини або місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурором суду була надана угода про визнання винуватості, укладена 01 березня 2024 року у місті Бровари у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000285 від 02 березня 2023 року.

Сторонами цієї угоди є:

прокурор прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000285 від 02 березня 2023 року;

обвинувачений у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Зазначена угоди про визнання винуватості містять: формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що наведено вище за текстом мотивувальної частини цього вироку; істотні для цього кримінального провадження обставини; беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення.

Так, згідно з угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для цього кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цього злочину.

Також сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_4 , яке останній повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, зокрема:

- за ч. 5 ст. 407 КК України 5 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора й обвинуваченого), а також підписана захисником обвинуваченого.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений зі своїми правами, усвідомлює формулювання і характер обвинувачення, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, у тому числі наслідки її невиконання і наслідки відмови від здійснення права на судовий розгляд.

За умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, узгодив з прокурором вид та розмір основного покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив зазначену угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між сторонами добровільно, тобто без застосування примусу, погроз, насильства, та не є наслідком обіцянок, дій або інших обставин, ніж ті, які ними передбачені.

Таким чином, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, при цьому встановив, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винним, вид та розмір покарання, яке буде до нього застосовано у разі затвердження угоди, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих обставин, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

З огляду на викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей несення військової служби в умовах воєнного стану чи бойовій обстановці» від 13 грудня 2022 року № 2839-ІХ, який набрав чинності 27 січня 2023 року, яким посилено кримінальну відповідальність, беручи до уваги ч. 2 ст. 4 КК України та те, що кримінальне правопорушення тривало з 16 грудня 2022 року по 29 травня 2023 року редакції Закону, як діяла на момент початку вчинення злочину, то суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження зазначеної угоди.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись положеннями статей 373, 374, 468 469, 472 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01 березня 2024 року, укладену між прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000285 від 02 березня 2023 року, та обвинуваченим у цьому ж кримінальному ОСОБА_4 , укладену за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до статті 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що згідно положень ч. 4 ст. 76 КК України на командира військової частини за місцем служби ОСОБА_4 покладено обов`язок здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 протягом встановленого іспитового строку.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1