Справа № 473/1657/24
Номер провадження 1-кс/473/424/2024
У Х В А Л А

іменем України

"05" квітня 2024 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ

в березні 2024 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла скарга представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що 20 вересня 2021 року ОСОБА_4 звернувся до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області із заявою про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. 21 вересня 2021 року ОСОБА_4 отримав відмову в реєстрації заяви про злочин в ЄРДР, яку в подальшому оскаржив, та як наслідок, згідно ухвали слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області 24 жовтня 2021 року відомості за обумовленим фактом було внесено до ЄРДР з присвоєнням №0000656 за ч. 2 ст. 190 КК України.

25 березня 2024 року старшим слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000656 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінально правопорушення.

Неповне з`ясування обставин кримінального правопорушення та, відповідно, передчасне винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження стали підставою для звернення до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив скасувати постанову старшого слідчого Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 від 25 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000656, звертаючи увагу на те, що слідчим не допитані всі свідки за даним кримінальним провадженням, не проведений слідчий експеримент, не встановлено місце знаходження зерна.

Старший слідчий Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд даної скарги без його участі, в задоволенні скарги ОСОБА_4 просив відмовити з огляду на її необґрунтованість.

Заслухавши представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Згідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст.2, 284 КПК України).

При цьому, постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження в справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Згідно ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора (ст. 92 КПК України).

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим (згідно постанови від 24 жовтня 2021 року утворена слідча група в складі слідчих ОСОБА_7 (після зміни прізвища ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ) вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів і перевірки обставин по ним у рамках вказаного кримінального провадження, встановлювались і перевірялись всі обставини, необхідні для прийняття рішення, зокрема були допитані потерпілий, свідки, в тому числі на яких вказував потерпілий, його представник, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ( ОСОБА_16 повідомив, що йому не відомі обставини, які підлягають доказування під час вказаного кримінального провадження, послався на ст. 63 Конституції України), проведено огляд місця події (складське приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ), досліджені письмові матеріали.

При цьому, слідчим у постанові всебічно і повно обґрунтував прийняте рішення про закриття кримінального провадження, логічно та послідовно наведено посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Зокрема, на підставі зібраних доказів було встановлено, що в межах спільної домовленості між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останній власними технічними засобами та з залученням найманих працівників виконав роботи по збиранню врожаю ячменя, здійснював заходи щодо його реалізації, частково здійснював повернення коштів. Таким чином, за належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібрані в ході досудового розслідування, постанова слідчого в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Доводи заявника про те, що не були проведені слідчі експерименти суд не приймає до уваги, оскільки проведення вказаної слідчої дії є правом слідчого та проводиться в разі необхідності з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (ст. 240 КПК України).

При цьому, доцільність проведення будь-яких інших слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати кримінального провадження, тобто слідчий суддя приходить до переконання, що не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні, досліджено всі можливі докази та не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили, що в даному діянні наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

З огляду на наведене, відсутні підстави для скасування постанови від 25 березня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000656.

Керуючись п.4 ч.2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ

відмовити в задоволенні скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000656 від 25 березня 2024 року.

Ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1