Провадження № 1-кп/947/875/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2024 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000416 від 01.04.2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працевлаштованої, не заміжня, має на утриманні неповнолітнього сила, 2007 року народження, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , не судима в силу ст. 89 КК України, -

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 24.03.2024 року, близько 22:00 годині, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_4 , яка перебувала біля будинку № 3 на вул. Краснова в м. Одеса виник умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, яке вона визначила, як предмет свого злочинного посягання, а саме: мобільний телефон марки «Realme C11» в корпусі сірого кольору в якому були встановлені сім-картки операторів мобільного зв`язку: ПрАТ «ВФ Україна» та ПрАТ «Київстар».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 діючи в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N?2102-IX (зі змінами), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, здійснила крадіжку вищевказаного майна, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: мобільного телефону марки «Realme Cll» в корпусі сірого кольору IMEIl: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 1100 гривень, в якому були встановлені сім-карти операторів мобільного зв?язку: ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером телефону НОМЕР_3 , та ПрАТ «Київстар» з абонентським номером телефону НОМЕР_4 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальних збиток ОСОБА_5 на суму 1100 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнала повністю, та пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєного нею злочину, фактичні обставини справи не оспорювала та підтвердила вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: 24.03.2024 року перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , здійснила крадіжку мобільного телефону марки «Realme Cll», з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла. У скоєному щиро кається, просила суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи її особу.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження і кваліфікує її дії за ч.4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 ,згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , яка раніше не судима в силу ст. 89 КК України, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, має на утриманні неповнолітню дитину, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченої, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, в повному обсязі відшкодував потерпілому завдані матеріальні збитки,відсутність вимог у потерпілого матеріального характеру, відсутність обставин які обтяжують покарання, враховуючи вищезазначені обставини, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням її від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 з застосуванням вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягнути з ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 04.04.2024 року з мобільного телефону марки «Realme Cll» в корпусі сірого кольору IMEIl: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Realme Cll» в корпусі сірого кольору IMEIl: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вважати повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1 514 (тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1