Справа № 182/2330/20
Провадження № 1-кп/0182/864/2024
У Х В А Л А

Іменем України

15.04.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом №0000342 від 01.02.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровська область, громадянина України, місце реєстрації та місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и в:

Історія судового провадження та позиції сторін кримінального провадження

1.До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

2.Ухвалою від 18.03.2024 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 15 квітня 2024 року.

3.Під час підготовчого судового засідання на виконання вимог ч.3 ст.314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) було поставлено питання про призначення обвинувального акта до судового розгляду.

4.Також обвинуваченому було роз`яснено право заявити клопотання про розгляд даного кримінального провадження колегією суддів у складі трьох суддів. Обвинувачений такого клопотання не заявив та висловив позицію щодо розгляду кримінального провадження визначеним складом суду (одноособово).

5.Прокурор ОСОБА_4 просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні із викликом сторін кримінального провадження. Також, під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , строком на два місяці посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, впливу на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Також послався на те, що обвинувачений офіційно ніде не працював та не має законних джерел доходів, тому наявний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

6.Сторона захисту кримінального провадження вважала можливим призначити справу до судового розгляду з викликом сторін кримінального провадження, розгляд здійснювати одноособово суддею у відкритому судовому засіданні.

7.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , зазначивши, що Верховний Суд скасував вирок першої та апеляційної інстанції та повернув справу на новий розгляд, оскільки відсутній достатній обсяг доказів. Клопотання прокурора вважає необґрунтованим, послався на тривалий термін тримання під вартою та зобов`язався не порушувати встановлені обов`язки.

8.Захисник - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та просив змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на нічний домашній арешт, зазначивши, що обвинувачений під вартою вже більше чотирьох років, раніше підставою для обрання запобіжного заходу було розумність строків судового розгляду, однак наразі це не дотримано, також послався на практику ЄСПЛ.

9.Представник потерпілого ОСОБА_6 вважала можливим провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілого ОСОБА_7 та призначити кримінальне провадження до судового розгляду з викликом сторін кримінального провадження, розгляд здійснювати одноособово суддею у відкритому судовому засіданні, цивільний позов підтримує. Щодо запобіжного заходу, то підтримала клопотання прокурора вважаючи його обґрунтованим.

10.Прокурор щодо нічного домашнього арешту заперечив та наполіг на продовженні строку тримання під вартою.

11.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує таке.

Щодо вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу

12.Згідно з вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

13.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою слідчого судді з 01.02.2020, який неодноразово продовжувався. Строк запобіжного заходу спливає 19.04.2024.

14.При вирішенні заявленого клопотання прокурора суд повинен встановити, чи дотепер наявна обґрунтована підозра та ризики, які виправдовують подальше тримання під вартою (або у разі зміни запобіжного заходу - застосування іншого запобіжного заходу).

15.Обґрунтованість підозри має оцінюватися на кожному етапі - від початкового періоду після затримання особи, так і в подальшому, коли тримання під вартою продовжується. Збереження обґрунтованості підозри є необхідною умовою законності продовження тримання під вартою. Відповідно, хоча під час затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна бути обґрунтована підозра; у випадках тривалого тримання під вартою також має бути доведено, що підозра зберігається та залишається обґрунтованою протягом усього періоду тримання під вартою. (Рішення у справі Ilgar Mammadov проти Азербайджану, заява № 15172/13 від 22 травня 2014 року, параграф 90).

16.Також, необхідно належним чином оцінити наявність ризиків, які виправдовують продовження тримання під вартою, та які можна обґрунтувати конкретними обставинами справи, а не абстрактними формулюваннями, надаючи належну оцінку індивідуальним обставинам підозрюваного. Наведення таких аргументів може виправдовувати тримання під вартою (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 88). Такі аргументи не можуть використовувати формалістичну та абстрактну мову, також не дозволяється щоразу при розгляді питання про тримання під вартою використовувати ідентичні або стереотипні формулювання, автоматично продовжувати тримання під вартою (Рішення у справі Lisovskij проти Литви від 2 травня 2017 року, заява № 36249/14, параграф 77).

17.Суд зазначає, що протягом періоду часу, що минув, досі є достатні підстави вважати, що наявна обґрунтована підозра, крім того стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри. Суд також зазначає, що оскільки обставини не змінилися, ризик переховування від суду залишився. Втім, необхідно оцінювати не лише наявність обґрунтованої підозри та ризиків, а й доцільність застосування тримання під вартою до обвинуваченого на цьому етапі провадження.

18.Фактично, суд повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, суд повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

19.Оцінка відповідних і достатніх підстав тримання під вартою має бути здійснена без відриву від фактичної тривалості попереднього ув`язнення. Ця оцінка здійснюється з необхідною ретельністю під час провадження у справі (Рішення у справі Gabor Nagy проти Угорщини-2 від 11 квітня 2017 року, заява № 73999/14, параграф 77). При цьому, потрібно завжди виходити з презумпції звільнення особи з-під варти (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграфи 89, 91). Мають бути переконливо продемонстровані конкретні факти справи, для того, щоби переважати правило поваги до особистої свободи, а також щоби виправдати подальше тримання під вартою (наприклад, Рішення у справі Ilijkov проти Болгарії від 26 липня 2001 року, заява № 33977/96, параграф 84). Питання тривалості тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно.

20.Суд зазначає, що хоча за час перебування особи під вартою (з 01.02.2020) ризики не зменшилися, також не було встановлено інших обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою, що в контексті тривалого тримання під вартою має враховуватися як обставина на користь звільнення. Суд звертає увагу на те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, а тому станом на зараз, з урахуванням тривалості тримання під вартою обвинуваченого, його стану здоров`я, наявності міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, відсутності нових обставин, які виправдовують подальше тримання, цей захід не є пропорційним.

21.Разом з тим, суд вважає, що оскільки ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, запобігти ризикам переховування від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого та вчинення іншого кримінального правопорушення, можливо шляхом застосування до ОСОБА_3 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.

22.При цьому, покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в умовах здійснення нагляду з боку працівників поліції надасть додаткових гарантій дотримання обвинуваченим ОСОБА_3 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки до суду.

23. Отже, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити за відсутності достатніх підстав.

Щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду

24.Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст.314 КПК України.

25.Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і не підлягають поверненню прокурору.

26.Дане кримінальне провадження підсудне Нікопольському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

27.З метою підготовки до розгляду судом виконані вимоги ст.315 КПК України.

28.Інших клопотань від учасників судового провадження не надходило.

29. Судовий розгляд, з урахуванням засад гласності та відкритості судового провадження, необхідно здійснювати відкрито суддею одноособово.

30.Заявлений цивільний позов вручений сторонам кримінального провадження.

31.Підстави для складання досудової доповіді відсутні.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись статтями 181, 183, 194, 314-317, 371, 372, 369, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, в залі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області №13 на 18 квітня 2024 року о 10 годині 30 хвилин, за участі учасників судового провадження.

2.У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

3.У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - відмовити.

4.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

5.Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , на строк не більш ніж на два місяці, до 14 червня 2024 року включно.

6.Покласти на ОСОБА_3 на строк до 14 червня 2024 року включно такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_1 ), без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

7.Контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

8.Виконання ухвали покласти на відділення поліції Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання обвинуваченого.

9.Звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно.

10.Роз`яснити учасникам судового провадження про можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 17.04.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1