ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 629/1609/24 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-сс/818/432/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування тримання під вартою підозрюваному
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, без участі всіх інших учасників по даній справі, а саме підозрюваного та його захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, від яких надійшли заяви про розгляд справи без них, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.03.2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

До підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», на строк до 19 травня 2024 року та визначено суму застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 грн., після внесення якої підозрюваного вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора; 2) повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця постійного проживання та/або місця роботи.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на безпідставність ухвали та недоведеність наявності вказаних в клопотанні ризиків. Вважає, що за існуванням вказаних ризиків, прокурором не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного. Вважає, що судом при винесені ухвали не було враховано, що підозрюванийє інвалідом третьої групи опорно-рухової системи, він ледве пересувається самостійно, має постійне місце проживання, де фактично проживає зі своєю 70-річною мамою, вважається не судимим, що вказує на сталі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим, наміру переховуватись від слідства, підозрюваний не має. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання.

На думку захисника, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і співмірним вчиненому ним кримінальному правопорушенню, цілком доцільним буде обрання відносно підозрюваного такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судове засідання апеляційного суду сторони, які, відповідно до ч.1 ст. 135 КПК України, були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду апеляційної скарги засобами телефонного зв`язку, не з`явилися.

Захисник надав заяву, в якій просить розглядати апеляційну скаргу без її участі.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Лозівським РВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001025 від 01.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушеннязлочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

Згідно відомостей досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 09.12.2023, в період часу з 17:38 по 17:49, перебуваваючи за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігав вказаний наркотичний засіб, маючи прямий умисел на його незаконний збут, реалізуючи який, 09.12.2023, в 17:38, діючи з метою збуту наркотичного засобу метадону, перебуваючи у вищезазначеній квартирі, зустрівся з ОСОБА_9 , який здійснював оперативну закупку наркотичного засобу, після чого, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 200 грн., передавши йому 2 (дві) таблетки білого кольору, які знаходились у фрагменті блістеру, та містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, загальною масою 1,0076 грам.

Таким чином, ОСОБА_7 за 200 гривень продав ОСОБА_9 тобто незаконно збув, наркотичний засіб метадон, маса якого перерахунку на масу таблеток склала: 0,0493 грам.

20.03.2024 слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 та наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя суду першої інстанції вважав обґрунтованою підозру, повідомлену йому у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, яка підтверджена наявними в матеріалах справи доказами, у їх сукупності:витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001025, заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_7 та вилученими в ході його проведення речовими доказами; протоколом огляду, ідентифікації та вручення грошових коштів; протоколом огляду покупця; протоколом добровільної видачі, огляду та вилучення, придбаних в ході проведення оперативної закупки речей/речовин/засобів, вилучених/заборонених у цивільному обігу; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висновком експерта № СЕ-19/121-23/29542-НЗПРАП від 20.12.2023.

Також вважав встановленими існування ризиків, передбачених пп.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на обґрунтовану підозру та відомості щодо особи підозрюваного, який визнав вину, підтвердив, що передав закупному таблетки метадону, який отримує у зв`язку з тим, що перебуває на обліку у лікаря нарколога, та на програмі замісної підтримуючої терапії для хворих з наркотичною залежністю, є не одруженим, дітей не має, офіційно не працює близько 15 років, з 2015 року є особою з інвалідністю ІІІ групи, у зв`язку з захворюванням опорно-рухомого апарату, яке отримав через вживання наркотичних засобів, погано пересувається, використовує милиці, майже не входить з дому, а також зі слів має захворювання на тахікардію, гепатит С, ПТФС обох кінцівок, тромбофлебіт, трофічні виразки на ногах. Крім того судом враховано, що підозрюваний перебуває на програмі замісної підтримуючої терапії для хворих з наркотичною залежністю у двох установах в м. Лозова та в м. Харкові, куди добирається, використовуючи маршрутне таксі, останній раз відвідував у останні вихідні, отримує державну соціальну допомогу через призначення групи інвалідності, якої недостатньо, також живе за рахунок пенсії матері, заощаджень не має, має бажання співпрацювати зі слідством.

Враховуючи вищевикладене, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення., слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначивши, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, заставу, яка дорівнює п`ятдесяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151400 грн та дійшов висновку, щозастосування більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку неможливе, беручи до уваги, крім іншого, суспільний інтерес, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав особи, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав особи, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав особи зазначив "що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри,підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами та вказує на те, що для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відомості щодо особи підозрюваного даютьдостатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки вони ще не допитані судом або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що підозрюваний офіційно не працює близько 15 років, перебуває на програмі замісної підтримуючої терапії для хворих з наркотичною залежністю у двох установах в м. Лозова та в м. Харкові.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду або незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

Характер висунутої ОСОБА_7 підозри, дає достатні підстави вважати, що він може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, зокрема, є можливість підозрюваним вчинити дії, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, беручи до уваги, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, що вказує на відсутність соціально-сталих зв`язків.

Крім того, враховуючи, що у даному провадженні не проведено усіх запланованих слідчих та оперативно-розшукових дій, не виключений ризик перешкоджання кримінальному провадженню підозрюваним будь-яким чином, зокрема, попередження інших учасників протиправної діяльності щодо проведення тих чи інших слідчих дій, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою без визначення застави, погоджується і апеляційний суд.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав особи та практиці Європейського суду з прав особи, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України.

За таких обставин, висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З огляду на повідомлену підозру у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, само по собі свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування підозрюваного в даний час у суспільстві, оскільки він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу врахування особистих даних підозрюваного, були враховані судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення та не свідчать про незаконність рішення слідчого судді.

З огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутності на цей час підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.03.2024 року про задоволення клопотання органу досудового розслідування та про застосування щодо підозрюваного за ч.1 ст.307 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 19.05.2024 року із застосуванням до нього застави у розмірі 151 400 грн, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ _______________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4