Справа №721/350/24
Провадження 1-КП/721/56/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , прокурора ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 кримінальне провадження, внесене 04.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Сергії, Путильського району, Чернівецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, військовозобов`язаного, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

На початку осені 2020 року, перебуваючи в лісових угіддях неподалік с. Сергії Вижницького району Чернівецької області, ОСОБА_3 знайшов в згортку мішковини вогнепальну зброю "Обріз", патрони калібру 5,45 мм. в кількості 84 шт. та три патрони 20-го калібру. Того ж дня з метою перевірки її справності, здійснив три постріли з неї боєприпасами, які знайшов. Переконавшись у придатності зброї до стрільби, переніс «Обріз» та боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї в кількості 84 шт. калібру 5,45 мм. до свого житлового будинку в АДРЕСА_1 , де і зберігав.

У подальшому, 13.03.2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Путильського районного суду Чернівецької області проведеного за місцем проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено «Обріз» рушниці без будь-яких маркувань та номерних знаків, виготовлений саморобним способом з використанням частин одноствольної мисливської рушниці ЗК шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 380 мм та видаленням прикладу по шийку ложа, придатний для стрільби патронами 20 калібру та 84 патрони калібру 5,45 мм., виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, з яких: 69 патронів з маркувальними позначеннями: «60 90» (39 патронів), «3 85» (25 патронів), «3 84» (4 патрони), «3 88» (1 патрон), що являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 5,45 мм проміжними патронами, призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39; 15 патронів з маркувальними позначеннями: «3 85», що є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, 5,45 мм проміжними патронами із трасуючими кулями, призначеними для проведення пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45x39. Дану зброю та боєприпаси ОСОБА_3 зберігав за місцем проживання без передбаченого законом дозволу.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтвердив та пояснив, що близько чотирьох років тому в обідню пору знайшов у молодому лісі в с. Сергії (хутір Красний Діл) обріз із набоями. Випробуваши зброю та переконавшись у її справності, забрав знайдене додому, де і зберігав, допоки її не вилучили працівники поліції під час обшуку. Вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, засудив свою поведінку, зобов`язався у майбутнього не вчиняти подібного.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що у судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, просив визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на 1 рік. Стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, речові докази знищити.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання, вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування, визнавав свою винуватість. У зв`язку з чим, на думку суду, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, його вид та суспільну небезпечність.

Також суд враховує як обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 те, що він раніше не судимий, одружений, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі строком три роки, зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи загальною сумою 4165,04 грн., відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України, знищити.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Процесуальні витрати за проведення експертиз №СЕ-19/126-24/3098-БЛ від 18.03.2024 року, № СЕ-19/126-24/3099-БЛ від 18.03.2024 року у розмірі 4165 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять) грн. 04 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази: гладкоствольну вогнепальну зброю - обріз, упаковану в сейф пакет Експертна служба № 3191014 ( в якому знаходяться гладкоствольна вогнепальна зброя - обріз з первинним упакуванням»); 10 гільз, 74 патрони, які упаковані в сейф пакет МВС Експертна служба № 5685835 (в якому знаходяться 10 гільз, 74 патрони разом з первинним упаукванням»), що зберігаються в кімнаті зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів у ВП АДРЕСА_2 знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Путильський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_5