Номер провадження: 11-кп/813/1729/24
Справа № 946/3764/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000424, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2024 року змінений запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» строком, що не перевищує 60 діб до 22 липня 2024 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою залишити без задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що оскаржена ухвала не є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Прокурор просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, тобто просив застосувати запобіжний захід, який не передбачений чиним КПК України.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги.

Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисників та прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:

1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності;

2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Встановлено, що в провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000424 від 05 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження було призначено проведення судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_9

24 квітня 2024 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 66 від 25 січня 2024 року, відповідно до якого: обвинувачений ОСОБА_9 на період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності або у іншому хворобливому стані психіки (якій міг би суттєво вплинути на його свідомість та дії) не перебував, тому він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час, обвинувачений ОСОБА_9 виявляє криничні ознаки тимчасового розладу психічної діяльності у вигляді: «Гострого поліморфного психотичного розладу, з симптомами шизофренії» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F23.1» за Міжнародною кваліфікацією хвороб 10-го перегляду), який за впливом на його вольові, критичні та когнітивні функції настільки виражений, що позбавляє його здатності на теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом не може розуміти значення кримінального судочинства, правильно сприймати обставини, які мають значення по справі, та давати про них відповідні покази, свого процесуального положення та не здатний до дій, спрямованих на реалізацію своїх процесуальних прав та обов`язків, тому його подальша участь по справі не доцільна, потребує обов`язкової участі захисника. За своїм актуальним психічним станом ОСОБА_9 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у вигляді обов`язкової госпіталізації до психіатричного закладу, що здійснює примусові заходи медичного характеру, до виходу з хворобливого стану, з подальшим відбуванням покарання, у випадку осудження, з обов`язковим динамічним спостереженням психіатра за місцем перебування.

Враховуючи вказаний висновок експерта суд першої інстанції обґрунтовано змінив порядок розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_9 та дійшов правильного висновку про те, що подальший судовий розгляд необхідно здійснювати за правилами, передбаченими главою 39 КПК України (Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру).

Відповідно до ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

В своєму клопотанні прокурор дійсно просив змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, тобто прокурор сформував свої вимоги не досить коректно, як то визначено положеннями ст.508 КПК України.

Разом з тим, суд задовольняючи клопотання прокурора в резолютивній частині своєї ухвали вказав: - «Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» строком, що не перевищує 60 діб до 22 липня 2024 року».

Тобто суд застосував до обвинуваченого запобіжний захід, який передбачений п.2) ч.1 ст.508 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги сторони захисту з цього приводу є надуманими.

При цьому підставою для застосування такого запобіжного заходу є те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, однак під час судового розгляду у нього почали проявлятися ознаки тимчасового розладу психічної діяльності.

За таких обставин, з метою запобігання ризику, передбаченого п.1) ч.1 ст.177 КПК України, суд обґрунтовано змінив обвиненому запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

Доводи захисників про те, що ОСОБА_9 необхідно помістити до закладу з надання психіатричної допомоги, який є більш територіально наближеним до м. Ізмаїл апеляційний суд відхиляє, оскільки вирішення цього питання відноситься виключно до компетенції суду першої інстанції і сторона захисту не наділена правом надавати вказівки суду з цього приводу.

Пунктом 1) ч.1 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Разом з тим апеляційний суд вважає за необхідне рекомендувати суду першої інстанції виправити описку допущену резолютивній частині ухвали щодо вказівки про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , оскільки в даному випадку суд не скасував, а саме змінив йому запобіжний захід

Керуючись статтями 177, 178, 376, 404, 405, 407, 419, 503, 508, 512, 513 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24 травня 2024 року, якою змінений запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» строком, що не перевищує 60 діб до 22 липня 2024 року залишити без змін.

Рекомендувати суду першої інстанції виправити описку в резолютивній частині ухвали щодо вказівки про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3