18.03.2024
Справа № 642/1258/24
н/п 1-кс/642/871/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові, скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000539 від 11.11.2023 року,-

встановив:

адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_4 , звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000539 від 11.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

В обґрунтування скарги вказав, що в провадженні дізнавача ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебували матеріали кримінального провадження №0000539 від 11.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, яке було розпочатого за заявою щодо вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме за фактом того, що невідомі особи незаконно проникли до її квартири, змінили замки та проживали деякий час у її квартирі.

27.12.2023 року дізнавачем СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області прийнято процесуальне рішення про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим на підставі п.2 ч.1 ст.284 Кримінально-процесуального кодексу України закрито кримінальне провадження №0000539 від 11.11.2023 року.

Заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, незаконною, необгрунтованою, і такою, що не відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України, а також захисту інтересів особи від кримінальних правопорушень.

Дізнавачем при закритті кримінального провадження не враховано пояснення власниці квартири ОСОБА_4 , та наявність завданих їй матеріальних збитків. Також вказує на те, що дізнавач не провів всіх необхідних слідчий дій, пославшись у постанові на наявність цивільно-правових відносин, та зробив висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, не врахувавши наявність самої події.

Скаржник посилається на передчасність та необґрунтованість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи.

У судове засідання представники заявника адвокат ОСОБА_3 не прибув. Просив розгялд скарги проводити за його відсутністю, скаргу просив задовольнити.

Дізнавач, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, дізнавачем на запит надані матеріали кримінального провадження, та заява про розгляд скарги за його відсутністю, проти задоволення скарги заперечував.

Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим його розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши доводи поданої скарги, та надані докази у їх сукупності, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчий суддею встановлено, що в провадженні СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області знаходилось кримінальне провадження №0000539 від 11.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.12.2023 року кримінальне провадження №0000539 від 11.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

В межах даного кримінального провадження адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 є заявником, та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник має право на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвалюючи рішення за даною скаргою, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника в тій частині, що у ході досудового розслідування слідчим не були проведені всі необхідні слідчі дії на дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

З тексту постанови слідчого протилежного не встановлено.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

В постанові від 27.12.2023 року, зокрема, підставою до закриття кримінального провадження дізнавач зазначив ст. 284КПК України (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення). Проте, у розумінні вимог кримінального провадження, відсутність в діянні складу злочину передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину. За таких обставин рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Резолютивна частина постанови дізнавача від 27.12.2023 року не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише відносно певних осіб, а дізнавач зазначив лише про відсутність складу кримінального правопорушення, проте, в діях яких осіб не вказав, що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови слідчого, у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

Зазначені недоліки постанови дізнавача стосуються суті рішення та є істотними.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, при проведенні досудового розслідування необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини, провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Згідно ч. 3ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284,303,306,307, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження №0000539 від 11.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000539 від 11.11.2023 року повернути до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1