Справа № 359/1023/24
Провадження № 1-кп/359/364/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

10 квітня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з повною технічною фіксацією кримінальне провадження № 0000687, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2023, що надійшло до суду з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороньків, Бориспільського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України,

в с т а н о в и в:

Положенням про дозвільну систему, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (зі змінами, далі Положення), та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (зі змінами, далі Інструкція) визначено порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї та боєприпасів.

Поряд з цим, у порушення зазначеного нормативно-правового акту, ОСОБА_7 не маючи передбаченого законом дозволу, вирішив вчинити кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу вогнепальної зброї та бойових припасів за наступних обставин.

Після початку повномасштабного вторгнення рф до України, у невстановлений судом дату та час, але після 24.02.2022, на території Вороньківської сільської територіальної громади у селі Вороньків Бориспільського району Київської області, точного місця судом не встановлено, ОСОБА_7 , при не встановлених слідством обставинах придбав гвинтівку системи «Мосіна» та сім патронів калібру 7,62х54R, без передбаченого законом дозволу.

У ОСОБА_7 виник кримінальний протиправний намір на подальше зберігання гвинтівки системи «Мосіна» та семи патронів калібру 7,62х54R за місцем свого проживання, який реалізував перенісши її до власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почавши її зберігати, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 30.09.2023 у ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, виник кримінальний протиправний намір проникнути на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , де за допомогою гвинтівки системи «Мосіна» здійснити погрозу вбивством останнього.

ОСОБА_7 спорядив гвинтівку системи «Мосіна» п`ятьма патронами калібру 7,62х54R, помістив її в полімерний мішок білого кольору, який поклав на руль власного велосипеду, на якому її перевіз зі свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , чим здійснив перевезення гвинтівки системи «Мосіна» та набої до неї, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 30.09.2023 працівниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_7 виявлено та вилучено нарізну гвинтівку системи «Мосіна», калібру 7,62х54R та 5 (п`ять) набоїв калібру 7,62x54R.

Крім того, 30.09.2023 працівниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області в ході огляду місця події за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 , а саме адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 2 (два) патрони калібру 7,62х54R.

Згідно висновку експерта надана на дослідження гвинтівка належить до нарізної вогнепальної зброї, системи «Мосіна», калібру 7,62х54R, придатна до проведення пострілів, а 7 (сім) патронів є бойовими гвинтівковими патронами калібру 7,62х54R, виготовлені промисловим способом та належать до боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, придатні до забезпечення проведення пострілу.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується в носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Не зупиняючись на сконому, 30.09.2023 у ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, виник кримінальний протиправний намір проникнути на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_5 , де за допомогою гвинтівки системи «Мосіна» здійснити погрозу вбивством останнього.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, ОСОБА_7 , 30.09.2023 близько 19 год. 40 хв. приїхав на велосипеді до домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 разом із своєю дружиною ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_7 підійшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , суцільно огородженого парканом, вхід на яку здійснюється через хвіртку, без установлених на те законних підстав, діючи умисно, всупереч положень ст. 30 Конституції України, відчинив хвіртку та зайшов на вказану ділянку, таким чином незаконно проник на земельну ділянку ОСОБА_5 , без дозволу останнього, тим самим порушивши його право на недоторканість іншого володіння особи.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується в незаконному проникненні до іншого володіння особи, тобто у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 , 30.09.2023 близько 19 год. 40 хв., незаконно проник на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , наблизився в притул до веранди де біля входу в будинок побачив ОСОБА_6 в сторону якої направив гвинтівку системи «Мосіна» та висунув вимогу покликати її чоловіка ОСОБА_5 .

В свою чергу, ОСОБА_6 схопила обома руками ствол гвинтівки системи «Мосіна» та почала чинити опір ОСОБА_7 . В цей час, у ОСОБА_7 виник кримінальний протиправний намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з метою подолання її опору.

Реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, ОСОБА_7 30.09.2023 близько 19 год. 50 хв. перебуваючи на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , діючи умисно, в стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_6 не менше трьох ударів лівою рукою в область грудної клітини та плеча в наслідок чого остання впала на сходи веранди.

Згідно висновку експерта ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді подряпини на животі зліва, два синці правого плеча, синець в області кута лівої лопатки, синець в області попереку справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, ОСОБА_7 після того як наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 з будинку вийшов ОСОБА_5 , який побачив, що ОСОБА_6 перебуває у лежачому положенні на сходах до веранди тримаючи правою рукою гвинтівку системи «Мосіна», яку тримав з іншої сторони правою рукою ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_7 30.09.2023 близько 19 год. 55 хв. перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , підійшов до ОСОБА_5 та на ґрунті ревнощів, що останній раніше перебував у відносинах з його дружиною ОСОБА_8 , діючи умисно, в стані алкогольного сп`яніння здійснив на адресу ОСОБА_5 погрозу вбивством за допомогою гвинтівки системи «Мосіна», яку він тримав у руках. При цьому ОСОБА_7 не мав наміру здійснити вбивство ОСОБА_5 , а діяв з метою його залякування та помсти.

В той же час, під час здійснення ОСОБА_7 погрози вбивством на адресу ОСОБА_5 , потерпілий реально побоювався здійснення цієї погрози, оскільки вважав, що ОСОБА_7 тримаючи в руках гвинтівку системи «Мосіна» спрямовану на нього, реально може її застосувати, що може неминуче призвести до його смерті.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинених злочинах визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Зазначив, що пред`явлене йому обвинувачення відповідає дійсності. Щиро розкаявся та показав, що він дійсно після початку повномасштабного вторгнення росії до України, вступив до тероборони Вороньківської сільської ради. Йому видали зброю гвинтівку системи « Мосіна » та сім патронів. З часом він припинив брати участь у теробороні селища, однак видану зброю не повернув та залишив у себе на зберіганні, без передбаченого законом дозволу. В подальшому, перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, вирішив проникнути на територію подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 30.09.2023 близько 19 год. 40 хв. приїхав на велосипеді до домоволодіння ОСОБА_5 , зайшов на територію домоволодіння через хвіртку, без запрошення. Наблизився в притул до веранди де біля входу в будинок побачив ОСОБА_6 в сторону якої направив гвинтівку системи « Мосіна » та висунув вимогу покликати її чоловіка ОСОБА_5 . ОСОБА_6 схопила обома руками ствол гвинтівки та почала чинити йому опір. Відбиваючись від ОСОБА_6 , завдав їй легкі тілесні ушкодження. В той момент з будинку вийшов ОСОБА_5 , і тоді він на ґрунті ревнощів, що останній раніше перебував у відносинах з його дружиною ОСОБА_8 , направив зброю на потерпілого та здійснив на його адресу погрозу вбивством. Будь-якої шкоди потерпілому він не мав наміру завдати, а діяв з метою його залякування та помсти. Просив суд суворо не карати, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібного.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, досліджує речові докази та судові витрати, роз`яснивши сторонам, що у такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого кваліфіковані вірно: за ч. 1 ст. 263 КК України, як умисні дії, які виразилися в носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів без передбаченого законом дозволу; за ч. 1 ст. 162 КК України, як умисні дії, які виразилися в незаконному проникленні до іншого володіння особи; за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження; за ч. 1 ст. 129 КК України, як умисні дії, які виразилися у погрозі вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози. Таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає правильною.

Норма ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому, поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України.

Підстави та порядок отримання дозволів на зберігання вогнепальної зброї визначено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою КМУ №576 від 12.10.1992, а також Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998.

Як слідує з роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при собі, а в обраному нею місці. Незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані із їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 всупереч передбаченому законом порядку придбав гвинтівку системи «Мосіна» та сім патронів калібру 7,62х54R, які в подальшому, без відповідного дозволу зберігав. Це означає, що дії ОСОБА_7 мають ознаку незаконності. Обвинуваченому це було відомо, він усвідомлював суспільно небезпечний характер власних дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки, та бажав їх настання. Це підтверджує наявність в діях ОСОБА_7 виключно прямого умислу. Вчинене ним кримінальне правопорушення є закінченим. Його умисні злочинні діяння, що виразились в незаконному придбанні, носінні та зберіганні гвинтівки системи «Мосіна» та сім патронів калібру 7,62х54R без передбаченого законом дозволу, містять всі ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Окрім цього, домоволодіння АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_5 разом із своєю дружиною ОСОБА_6 , до якого проник обвинувачений ОСОБА_7 тримаючи в руках зброю, було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. На територію даної земельної ділянки обвинувачений проник через відкриту хвіртку без будь якого дозволу, тобто у спосіб, який заборонений законом. Крім того, в подальшому проник до будинку. Обвинувачений не мав жодного права перебувати на даній земельній ділянці та незаконно проникати до володіння особи, що є приватною власністю інших осіб та проник туди проти волі власників погрожуючі зброєю. За цією ознакою проникнення є протиправним. Проникнення на чужу територію здійснювалось обвинуваченим у відсутності інших осіб. За цією ознакою воно є таємним. Його дії характеризуються умислом. В результаті таких дій ОСОБА_7 порушуючи відповідно ст. 30 Конституції України, право громадян на недоторканість їхнього житла та іншого володіння незаконно проник на територію приватної земельної ділянки. Таким чином, скоєний обвинуваченим злочин є закінченим.Тому суд вважає, що у діях ОСОБА_7 містяться ознаки закінченого складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

ОСОБА_7 вчинив діяння у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, тому воно заборонене кримінальним законом під загрозою кримінального покарання. Обставин, що виключають злочинність діяння обвинуваченого, не встановлено. Викладене свідчить про наявність в діяннях ОСОБА_7 ознак протиправності. Обвинувачений наніс ОСОБА_6 не менше трьох ударів лівою рукою в область грудної клітини та плеча в наслідок чого потерпіла впала на сходи та отримала тілесні ушкодження у вигляді подряпини на животі зліва, два синці правого плеча, синець в області кута лівої лопатки, синець в області попереку справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні в діях ОСОБА_7 встановлені усі елементи складу злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідальність за ст. 129 КК України може настати лише за погрозу вбивством. Погроза здійснити інші дії за ст. 129 КК кваліфікуватися не може.

Тобто погроза повинна бути реальною, а саме сприйматися потерпілим як така, що може здійснитися. Реальність погрози встановлюється в кожному окремому випадку з урахуванням конкретних фактичних обставин. При вирішенні цього питання слід враховувати як суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним і потерпілим тощо). Для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність погрози. Погроза може бути висловлена як безпосередньо потерпілому, так і через третіх осіб. Необхідною умовою є те, що вона звернена до конкретної особи. Погрожувати вбивством можуть як особі, якій адресовано погрозу, так і близьким їй особам.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 вчинений злочин проти життя та здоров`я особи, що характеризується прямим умислом. Даний злочин вчинений проти особистої безпеки особи. Усупереч передбаченому законом порядку ОСОБА_7 проявив активні дії, які виразилися у залякуванні потерпілого ОСОБА_5 за допомогою гвинтівки системи «Мосіна», яку обвинувачений тримав у руках. Такі протиправні дії ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням страху у потерпілого за своє життя. Потерпілий реально сприймала погрозу його вбивства оскільки вважав, що ОСОБА_7 тримаючи в руках гвинтівку системи «Мосіна» спрямовану на нього, реально може її застосувати, що може неминуче призвести до його смерті. Це означає, що дії ОСОБА_7 мають ознаку незаконності та об`єктивно свідчили про реальність погрози потерпілому. ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер вчинених ним дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, а саме сприйняття погрози вбивства потерпілому. Таким чином, вчинене ним кримінальне правопорушення є закінченим. ОСОБА_7 досягнув віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення вказаного злочину.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи дані при вивченні особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий. Обвинувачений не одружений. На утримані малолітніх дітей та інвалідів немає. Офіційно не працевлаштований. На обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується з посередньої сторони. Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку та не є військовослужбовцем. Перебував у складі добровольчого формування Вороньківської сільської територіальної громади № 1.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 суд враховує те, що він вчинив тяжкий злочин проти громадської безпеки та три кримінальних проступки, відповідно до ст. 12 КК України та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, з цього приводу, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки; за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки; за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, у виді 200 годин громадських робіт; за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 129 КК України, у виді обмеження волі строком 1 рік.

При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу їй вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення злочинів, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням злочинів, та характеризують поведінку останнього після вчинення злочинів та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує правову позицію прокурора та приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених злочинів і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_7 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає, за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно з ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2023 на предмет зовні схожий на карабін з номером на шахті магазину № НОМЕР_1 та 5 предметів зовні схожих на патрони, скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні експертизи в розмірі 6692 гривень 00 копійок.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, 122, 124, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 65-67, ст. 70, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 129 КК України у виді 1 (один) рік обмеження волі.

З урахуванням ст.72 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання судом не встановлено.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України - 6692 гривень 00 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Цивільний позов у справі відсутній.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2023 на предмет зовні схожий на карабін з номером на шахті магазину № НОМЕР_1 та 5 предметів зовні схожих на патрони, скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили, що знаходяться на зберіганні в камері схову Бориспільського РУП ГУНП у Київській області, а саме: карабін серія та номер НОМЕР_1 та 5 предметів зовні схожих на патрони та предмет схожий на рушницю без наявного на ній маркування, предмет схожий на набої у кількості 2 шт.; 5 предметів зовні схожі на патрони; 2 предмети зовні схожих на патрони, знищити.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1