Справа №639/4027/20
Провадження№1-кп/639/56/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 06 квітня 2017 року за №0000674 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, вдівця, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2013 р. ОСОБА_10 упродовж своєї злочинної діяльності, отримавши в ході телефонної розмови пропозицію від раніше йому незнайомої ОСОБА_11 , щодо установки метало пластикових вікон, для досягнення своєї корисливої мети розробив злочинний план, пов`язаний з незаконним отриманням грошових коштів від останньої шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 24 вересня 2013 р. у денний час доби, цілеспрямовано прибув до місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час зустрічі ОСОБА_10 , відчуваючи безкарність за раніше вчинений, відносно ОСОБА_12 , кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, за яким, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.05.2024 відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК Українизакрито провадження, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи отримати грошові кошти, попередньо уклавши того ж дня письмовий договір поставки продукції, але без наміру повернення отриманих грошових коштів, пропонував ОСОБА_11 дати йому в якості передоплати грошові кошти в сумі 2000 грн. У відповідь ОСОБА_11 на вказану пропозицію ОСОБА_10 , перебуваючи під впливом обману, нічого не підозрюючи про його злочинний задум, передала йому грошові кошти в сумі 2000 грн.

При цьому ОСОБА_10 , зорієнтувавшись, та, заздалегідь прорахувавши перспективу задуманого ним злочину, маючи достатні варіанти інтелектуального впливу на особу похилого віку, якою слід вважати ОСОБА_11 , яка нічого не підозрювала про злочинність його наміру, отримавши від неї гроші, запевнив її в тому, що він гарантовано виконає взяті на себе обов`язки по установці вікон на балконі.

Таким чином, ОСОБА_10 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 у шахрайський спосіб шляхом обману. Після цього, ОСОБА_10 , нехтуючи тією обставиною, що ОСОБА_11 є жінкою похилого віку, звернувши на свою користь грошові кошти потерпілої, не маючи наміру на виконання робіт щодо установки вікон на балконі, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. В результаті протиправного діяння ОСОБА_10 завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2000 грн.

24 вересня 2013 р. ОСОБА_10 , упродовж своєї злочинної діяльності, отримавши в ході телефонної розмови пропозицію від раніше йому незнайомого ОСОБА_13 , щодо установки метало пластикових вікон, для досягнення своєї корисливої мети, розробив злочинний план, пов`язаний з незаконним отриманням грошових коштів від останнього шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 24 вересня 2013 р. у денний час доби, цілеспрямовано прибув до місця проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Під час зустрічі ОСОБА_10 , відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайства у відношенні ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи отримати грошові кошти, попередньо уклавши того ж дня письмовий договір поставки продукції, але без наміру повернення отриманих грошових коштів, запропонував ОСОБА_13 дати йому в якості передплати грошові кошти у сумі 2000 грн.

У відповідь ОСОБА_13 на вказану пропозицію ОСОБА_10 , перебуваючи під впливом обману, нічого не підозрюючи про його злочинний задум, передав останньому грошові кошти в сумі 2000 грн.

У свою чергу ОСОБА_10 , зорієнтувавшись, та, заздалегідь прорахувавши перспективу задуманого ним злочину, маючи достатні варіанти інтелектуального впливу на ОСОБА_13 , який нічого не підозрював про злочинність його наміру, отримавши від останнього гроші, запевнив його в тому, що він гарантовано виконає взяті на себе обов`язки по установці вікон на балконі.

Таким чином, ОСОБА_10 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_13 у шахрайський спосіб шляхом обману.

Після цього, ОСОБА_10 , звернувши на свою користь грошові кошти потерпілого, не маючи наміру на виконання робіт щодо установки вікон на балконі, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_10 завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.

31 січня 2017 р. ОСОБА_10 , маючи намір продовжити свою злочинну діяльність, отримавши в ході телефонної розмови пропозицію від раніше йому незнайомої ОСОБА_14 , щодо установки метало пластикових міжкімнатних дверей, для досягнення своєї корисливої мети розробив злочинний план, пов`язаний з незаконним отриманням грошових коштів від останнього шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 31 січня 2017 р. у денний час доби, цілеспрямовано прибув до місця проживання ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_4 .

Під час зустрічі ОСОБА_10 , відчуваючи безкарність за раніше вчинені шахрайства у відношенні ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи отримати грошові кошти, попередньо уклавши того ж дня письмовий договір поставки продукції, але без наміру повернення отриманих грошових коштів, запропонував ОСОБА_14 дати йому в якості передоплати грошові кошти в сумі 3500 грн.

У відповідь ОСОБА_14 на вказану пропозицію ОСОБА_10 , перебуваючи під впливом обману, нічого не підозрюючи про його злочинний задум, передала останньому грошві кошти в сумі 3500 грн.

У свою чергу ОСОБА_10 , зорієнтувавшись, та, заздалегідь прорахувавши перспективу задуманого ним злочину, маючи достатні варіанти інтелектуального впливу на ОСОБА_14 , яка нічого не підозрювала про його злочинний намір, отримавши від останньої гроші, запевнив її в тому, що він гарантовано виконає взяті на себе обов`язки по установці метало пластикових міжкімнатних дверей.

Таким чином, ОСОБА_10 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 у шахрайський спосіб шляхом обману.

Після цього, ОСОБА_10 , звернувши на свою користь грошові кошти потерплої, не маючи наміру на виконання робіт щодо установки метало пластикових міжкімнатних дверей, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Однак, в подальшому ОСОБА_10 , не задовольнившись результатом шахрайства у відношенні ОСОБА_14 , діючи з єдиним злочинним умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами останньої у шахрайський спосіб, 01 лютого 2017 р. у денний час доби, цілеспрямовано прибув до місця проживання ОСОБА_14 за вищевказаною адресою. Під час зустрічі ОСОБА_10 , продовжуючи діяти з єдиним злочинним умислом, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи отримати додаткові грошові кошти, згідно попередньо укладеного 31 січня 2017 р. письмового договору поставки продукції, але без наміру повернення грошових коштів, запропонував ОСОБА_14 дати йому в якості передоплати ще грошові кошти в сумі 600 грв.

У відповідь ОСОБА_14 на вказану пропозицію ОСОБА_10 , перебуваючи під впливом обману, нічого не підозрюючи про його злочинний задум, передала останньому грошові кошти в сумі 600 грн.

У свою чергу ОСОБА_10 , зорієнтувавшись, та, заздалегідь прорахувавши перспективу задуманого ним злочину, маючи достатні варіанти інтелектуального впливу на ОСОБА_14 , яка нічого не підозрювала про злочинність його наміру, отримавши від останньої гроші, гарантовано запевнив її в тому, що він виконає взяті на себе обов`язки по установці метало пластикових міжкімнатних дверей.

Таким чином, ОСОБА_10 у зазначений вище період часу виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 у шахрайський спосіб шляхом обману.

Після цього, ОСОБА_10 , звернувши на свою користь грошові кошти потерпілої, не маючи наміру на виконання робіт щодо установки метало пластикових міжкімнатних дверей, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

Через декілька днів ОСОБА_10 , не задовольнившись результатом своїх шахрайських дії у відношенні ОСОБА_14 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на задоволення грошовими коштами останньої у шахрайський спосіб, 26 лютого 2017 р. у денний час доби, цілеспрямовано прибув до місця проживання ОСОБА_14 за вищевказаною адресою.

Під час зустрічі ОСОБА_10 , продовжуючи діяти з єдиним злочинним умислом, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, бажаючи отримати додаткові грошові кошти, згідно попередньо укладеного письмового договору поставки продукції від 31 січня 2017 р., але без наміру повернення отриманих грошових коштів, запропонував ОСОБА_14 дати йому ще в якості передоплати кошти в сумі 1300 грн.

У відповідь ОСОБА_14 на вказану пропозицію ОСОБА_10 , продовжуючи перебувати під впливом обману, нічого не підозрюючи про його злочинний задум, передала останньому грошові кошти в сумі 1300 грн.

У свою чергу ОСОБА_10 , зорієнтувавшись, та, заздалегідь прорахувавши перспективу задуманого ним злочину, маючи достатні варіанти інтелектуального впливу на ОСОБА_14 , яка нічого не підозрювала про злочинність його наміру, знову отримавши від останньої гроші, запевнив її в тому, що він гарантовано виконає взяті на себе обов`язки по установці метало пластикових міжкімнатних дверей.

Таким чином, ОСОБА_10 у зазначений вище період час виконав усі дії, які вважав за необхідне, для незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 у шахрайський спосіб шляхом обману.

Заволодівши грошовими коштами ОСОБА_14 у зазначений вище період часу на загальну суму 5400 грн., ОСОБА_10 , ігноруючи надані останньому гарантії щодо виконання на себе обов`язків по установці метало пластикових міжкімнатних дверей, звернув їх на свою користь та розпорядився в подальшому на власний розсуд. В результаті своїх дій, ОСОБА_10 завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 5400 грн.

Дотримуючись засад кримінальногосудочинства, а саме: доступу до правосуддя ізмагальностісторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст. 351 КПК України, допитаний в судовому ОСОБА_15 свою провину в інкримінованихйому кримінальних правопорушеннях, визнавповністю, пояснив суду, щоскоївїхсаме так як вказано в обвинувальномуакті. Фактичніобставинисправи, кваліфікаціюсвоїхдії, а такожнаслідки не оспорює. Обвинувачений також повідомив, що причиною скоєння злочинів стало тяжке матеріальне становище, яке значних грошових затрат, після яких ОСОБА_10 , так і не зміг поновити своє фінансове становище. Цивільні позови потерпілих останній визнає в повному обсязі та вживає всі можливі заходи для їх відшкодування.

Потерпілі: ОСОБА_11 та ОСОБА_13 в судовому засіданні надали показання, які є аналогічними показам обвинуваченого ОСОБА_10 . В подальшому потерпілі звернулися до суду із заявами в яких просили проводити розгляд справи без їх участі.

Потерпіла ОСОБА_14 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місц ерозгляду справи повідомляласясвоєчасно та належним чином, в порядкувимог ст.135 КПК України, щовідповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичн іобставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції останнього, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказівщодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянувданекримінальнепровадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_10 суд кваліфікує за ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Даними, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він не працює, вдовець, на обліку у лікаряпсихіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації, страждає на тяжке захворювання ВІЛ.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_10 , відповідно до ст. 67 КК України, судвважає: вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України, покараннямає на меті не тільки кару, а й виправленнязасудженого, а при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Згідно з принципами співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій. Виходячи з указаної мети й вищезазначених принципів, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Призначаючи покарання, суд керується принципами законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєних правопорушень, пом`якшуючи покарання обставини, особу ОСОБА_10 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання непов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України, поклавши на останнього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Також суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.49 КК України особа перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

З матеріалів судового провадження вбачається, що постановою слідчого від 30.05.2017 року ОСОБА_10 оголошено у розшук, зупинено провадження у кримінальному провадженні. 04.06.2020 року розшук припинено, досудове розслідування відновлено.

Оскільки встановлено факт ухилення особи від органу досудового розслідування у період з 30 травня 2017 року по 04 червня 2020 року, то строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.190 КК згідно з вимогами ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) становить 15 років із часу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (з 13 січня 2018 року), а тому відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від відповідальності за ст.49 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілими: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заявлені цивільні позови до обвинуваченого про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, а саме: потерпілою ОСОБА_11 матеріальної шкоди спричиненої злочином у розмірі 3000 грн. та моральної шкоди - у розмірі 1 000 грн., потерпілим ОСОБА_13 матеріальної шкоди спричиненої злочином у розмірі 2000 грн. та потерпілою ОСОБА_14 матеріальної шкоди спричиненої злочином у розмірі 4700 грн.,

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 про відшкодування спричиненої матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вказані вимоги підтверджені належними письмовими доказами та визнаються обвинуваченим.

Що стосується позовних вимог потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування спричиненої моральної шкоди в сумі 1000 грн., то суд на підставі ст.ст.23,1167 ЦК України вважає необхідним задовольнити їх в повному обсязі на суму 1000 грн., враховуючи при цьому характер та тривалість моральних переживань, емоційних та душевних страждань потерпілого в зв`язку з отриманими ним тяжкими тілесними ушкодженнями, порушенням звичного життєвого укладу, що є доведеним, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає обґрунтованим саме такий розмір спричиненої шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_16 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_16 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_16 наступні обов`язки, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_11 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 3000 грн., моральної шкоди 1000 грн., а всього 4000 грн.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_13 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 2000 грн.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_16 на користь ОСОБА_14 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином 4700 грн.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1