справа № 197/281/24
провадження № 1-кп/197/90/24
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду в с-ще Широке кримінальне провадження у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вищий Булатець Полтавської області, громадянина України, прож.: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , 21.02.2024 приблизно о 22 год 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_4 , з яким у нього під час спілкування виникла словесна сварка, в наслідок якої, у ОСОБА_3 раптово виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Розуміючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді легких тілесних ушкоджень, з мотиву особистої неприязні, ОСОБА_3 повалив ОСОБА_4 на диван на спину, а сам сівши йому на коліна, умисно, цілеспрямовано наніс останньому своїми руками, зігнутими у кулаки дватри удару в обличчя, в область носу.

В результаті чого потерпілому ОСОБА_4 згідно висновку експерта № 321 від 04.01.2024 спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді: двох синців та одного садна обличчя, перелому кісток носу, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більше як три тижні (21 день). П.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6.

2. Своїми діями обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України:

«Стаття 125. Умисне легке тілесне ушкодження

2. Умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, -

карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.».

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, приймаючи до уваги санкцію ч. 2 ст. 125 КК України, чинної на час вчинення діяння, зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.До обвинувального акта додана письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений також беззаперечно визнав свою винуватість.

8.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

9.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, що додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно обвинуваченого та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно обвинуваченого у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

10.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений, про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

11.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину (рішення Верховного Суду у справі № 263/15605/17).

12.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання обвинуваченого, та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

Мотиви призначення покарання

13.При призначенні покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. ст. 65, 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

14.Обвинувачений вчинив умисний кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи.

15.Суд також враховує те, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога і лікарня-психіатра, не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, за місцем проживання характеризується задовільно, що підтверджується відповідними довідками, характеристикою, паспортом обвинуваченого.

16. З урахуванням вказаних обстави та особи обвинуваченого, його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також його майнового стану, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що винуватому достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді штрафу.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

17.Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у відповідності до ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), тобто в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_5