Справа 688/1202/24
№ 1-кс/688/617/24
Ухвала

про накладення арешту на майно

13 березня 2024 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000178 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, про арешт майна,

встановив:

Старший дізнавач СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, 11.02.2024 року, близько 18:30 год, військовослужбовець ОСОБА_5 , знаходячись поблизу Шепетівського цукрового заводу, по вул. П`яскорського в м. Шепетівка Хмельницької області, стороннім предметом, ззовні схожим на пістолет, погрожував фізичною розправою та вбивством для ОСОБА_6

07.03.2024 року за даним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Допитаний у кримінальному провадженні свідок ОСОБА_7 показав, що 11.02.2024 року, близько 18:00 год, він спільно із своїм знайомим ОСОБА_8 , знаходилися в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що неподалік Шепетівського цукрового заводу, де познайомилися із потерпілою ОСОБА_6 . Придбавши в даному магазині спиртні напої, пішли поряд на автобусну зупинку, як в напрямку с. Городище Шепетівського району Хмельницької області, де стали їх вживати. Через декілька хвилин, до них підійшов ОСОБА_5 , який перебуваючи у нетверезому стані, вчинив суперечку із потерпілою, під час якої став погрожувати фізичною розправою для останньої, а в подальшому діставши із свого рюкзака, предмет ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, направив його їй в ділянку голови, при цьому висловлював для останньої погрози фізичною розправою. Після цього, він схопивши з рук ОСОБА_9 , предмет ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, вихопив його та попросив ОСОБА_10 викликати працівників поліції. Коли потерпіла стала викликати працівників поліції, він забравши предмет ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, з собою і разом з ОСОБА_8 пішли додому.

12.03.2024 року на адресу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшла заява від свідка ОСОБА_7 , в якій він просить долучити до матеріалів кримінального провадження предмет ззовні схожий на пістолет, чорного кольору.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 12.03.2024 року, предмет ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З метою збереження речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність у його арешті, для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, для всебічного, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення та можливого відшкодування заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно з ч.1, 2 ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Прокурор ОСОБА_4 та дізнавач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали спільну заяву про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та дізнавача в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи, що вилучене майно: предмет ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання старшого дізнавача сектору дізнання Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000178 від 07.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на предмет ззовні схожий на пістолет, чорного кольору, заборонивши розпоряджатись та користуватись ним до прийняття відповідного рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим дізнавачем СД Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК