Справа №601/1951/23
Провадження № 1-кп/601/39/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 05 квітня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно абзацу п`ятого статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 16 листопада 2022 року № 2738-1Х продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 07 лютого 2023 року № 2915-1Х продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» 02 травня 2023 року № 3057-1Х продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

У ОСОБА_3 після введення воєнного стану в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 (конкретна дата не встановлена), виник кримінально-протиправний умисел на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зокрема, ОСОБА_3 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі- ІНФОРМАЦІЯ_3 ), був військовозобов`язаним та придатним до військової служби.

ОСОБА_3 не мав відповідно до ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від привозу на військову службу за мобілізацією.

23.03.2023 ОСОБА_3 , перебуваючи на земельній ділянці в межах Лопушненської ОТГ (земельна ділянка за межами села Лопушно), особисто отримав повістку з вимогою прибути 29.03.2023 на 08 годину до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період за військово-обліковою спеціальністю №100868.

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_1 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_3 29.03.2023 без поважних причин не прибув у визначений у повістці день та час до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим здійснив кримінально-протиправне діяння.

Впродовж періоду часу з 29.03.2023 до 03.05.2023 ОСОБА_3 не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неявки, вільний час проводив на власний розсуд до 03.05.2023.

Крім того, ОСОБА_3 о 11:20 год 03.05.2023, перебуваючи на АДРЕСА_2 , повторно особисто отримав повістку з вимогою прибути 04.05.2023 на 10:00 год до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди № НОМЕР_2 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, за військово-обліковою спеціальністю №10086. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки, переслідуючи мету ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_2 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_3 04.05.2023 на 10:00 год повторно без поважних причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а прибув після 10 год 04.05.2023, однак відмовився від відправки у складі команди до військової частини № НОМЕР_2 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, чим здійснив кримінально-протиправне діяння.

Впродовж періоду часу з 04.05.2023 до теперішнього часу ОСОБА_3 не повідомив ІНФОРМАЦІЯ_3 про причини неявки, вільний час проводить на власний розсуд до теперішнього часу.

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ст.336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вчиненому повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не визнав та пояснив, що за результатами військово-лікарської комісії він був визнаний придатним для проходження військової служби. Отримав дві повістки, а саме у березні 2023 року на городі, а у травні 2023 року - в центрі м. Почаєва, а не по місцю проживання. 29 травня 2023 року прийшов до Кременецького РТЦК близько 11 години щоб пояснити про причини неявки, однак біля брами були двоє військових, які його не пропустили у військомат. 04 травня 2023 року приходив до Кременецького РТЦК щоб з`ясувати чому внесли відомості в ЄРДР. Він не ухиляється від проходження військової служби, не ховався і не ховається, однак не готовий йти служити і не піде, має хворе серце, проживає з мамою, яка потребує постійного догляду і її не покине. Також повідомив, що він не оскаржував рішення ВЛК, документів про те, що мама потребує догляду немає, у нього є брат який живе за кордоном, а тому брат не може доглядати маму.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, повністю доведена зібраними в ході досудового слідства доказами, що були предметом дослідження під час судового розгляду.

Показаннями свідка ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що з 09.03.2022 по 11.04.2023 він служив у ІНФОРМАЦІЯ_5 . 23.03.2023 вручив бойову повістку ОСОБА_3 .

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що він працює на посаді старшого офіцера мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 . 03.05.2023 вручив бойову повістку ОСОБА_3 на 10 год 04.05.2023. Однак обвинувачений на вказану годину 04.05.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився. Прийшов у другій половині цього ж дня, але відмовився від відправки у військову частину.

Крім наведених показань свідків, винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, доводиться також оголошеними та проаналізованими в судовому засіданні доказами:

- відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_6 16.06.2001 та обліково-послужної картки до нього ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, проходив військову службу з 16.05.2001 по 01.08.2001 у військовій частині НОМЕР_4 та з 02.08.2001 по 08.10.2002 у військовій частині НОМЕР_5 ;

- повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 від 15.05.2023 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України ОСОБА_3 ;

- довідкою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 від 23.12.2022 згідно якої ОСОБА_3 проведено медичний огляд ВЛК 23.12.2022 та визнано придатним до військової служби;

- карткою обстеження та медичного огляду від 23.12.2022 КНП «Кременецька опорна лікарня» з якої вбачається, що за результатами проведення медичного огляду лікарями ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби;

- повісткою на відправку з вимогою до ОСОБА_3 прибути 29.03.2023 о 08.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди в/ч НОМЕР_6 для проходження військової служби відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію». Вказану повістку вручено ОСОБА_3 особисто, про що свідчить його особистий підпис у розписці про отримання повістки 23.03.2023;

- повісткою на відправку з вимогою до ОСОБА_3 прибути 04.05.2023 о 10.00 год до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі команди в/ч НОМЕР_7 для проходження військової служби відповідно до Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію». Вказану повістку вручено ОСОБА_3 особисто, про що свідчить його особистий підпис у розписці про отримання повістки 03.05.2023;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками від 02.06.2023 відповідно до яких ОСОБА_3 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 29.03.2023 та 04.05.2023;

- поіменним списком резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.03.2023 відповідно до якого ОСОБА_3 призначено у склад команди в/ч НОМЕР_6 , однак на відправку по маршруту руху АДРЕСА_1 обвинувачений не прибув;

- поіменним списком резервістів (військовозобов`язаних), які призвані і відправлені ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.05.2023 відповідно до якого ОСОБА_3 призначено у склад команди в/ч НОМЕР_7 , однак на відправку по маршруту руху м. Кременець м. Яворів обвинувачений не прибув.

Об`єктивна сторона злочину за ст. 336 КК України, яка інкримінована обвинуваченому, виявляється в бездіяльності - ухиленні будь-яким способом від призову за мобілізацією, на особливий період.

Безпосереднім об`єктом цього злочину є відносини, що забезпечують обороноздатність України, зокрема комплектування її Збройних сил, на які відповідно до ч.2 ст. 17 Конституції покладаються найважливіші функції: оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості. Суспільна небезпечність ухилення від призову за мобілізацією обумовлена тим, що мобілізація пов`язується з умовами особливого періоду в державі - з загрозою нападу, небезпекою державній незалежності України.

Стаття 3 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначає загальну мобілізацію як складову частину організації оборони держави, змістом якої, зокрема, є переведення Збройних сил України, інших військових формувань на організацію і штати воєнного часу.

Саме це і є підставою криміналізації ухилення від призову за мобілізацією осіб, які підлягають такому призову.

Аналізуючи здобуті у справі та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством та є такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим злочину, інкримінованого стороною обвинувачення. Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають. Отже, у своїй сукупності всі докази підтверджують доведеність обставин, викладених в обвинувальному акті.

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на віськову службу під час мобілізації, без поважних причин не прибув у визначені у повістках дні і час до ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби у Збройних силах України за призовом під час мобілізації, на особливий період, за військово-обліковою спеціальністю №100868, чим ухилився від призову за мобілізацією та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оскільки має хворе серце, проживає з мамою, яка потребує постійного догляду та вважає їх такими, що спрямовані на уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності.

Обвинуваченим не надано суду жодних належних медичних документів, які б свідчили про те, що у нього хворе серце і стан його здоров`я не дозволяв йому прибути в визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки у складі військової частини для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України за призовом під час мобілізації на особливий період та він надалі звертався за медичною допомогою, де б йому було призначено відповідне лікування, як і не надано медичних документів про встановлення йому діагнозу, який перешкоджав би проходженню ним військової служби.

Також обвинуваченим не надано суду доказів про те, що він має відстрочку від мобілізації у зв`язку з тим, що його мама потребує постійного догляду. Разом з тим, в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що документи на відстрочку не подавав.

Отже, проаналізувавши наведені обставини, суд, дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

З обвинувачення слід виключити кваліфікуючу ознаку повторність, оскільки у ст. 336 КК України така відсутня.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є нетяжким, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, відсутні пом`якшуючі покарання обставини.

При цьому суд враховує обтяжуючу обставину повторність.

Разом з тим суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Слід зазначити, що ухилення від захисту Батьківщини в період воєнного стану під час військової агресії ворога свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, оскільки створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій, спрямованих на захист суверенітету держави, що в умовах воєнного стану є неприпустимим.

В умовах збройної агресії з боку іншої держави захист Вітчизни набуває особливого значення, тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

На підставі наведенного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті обвинувачення.

На думку суду, підстави для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, як про це зазначав в судових дебатах захисник ОСОБА_5 , відсутні, адже це не буде достатнім для виправлення обвинуваченого та не відповідатиме суспільному інтересу в державі, яка протистоїть злочинній військовій агресії Російської федерації, що в разі такого застосування може стати негативним прикладом для інших осіб. Реальне покарання у виді позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення гарантуватиме адекватне реагування на загрозу національної безпеки держави та сприятиме досягненню цілей покарання, передбачених ст. 50 КК України, а саме: запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від захисту Вітчизни і реального покарання за це не настане. Покарання у виді позбавлення волі із звільнення від його реального відбування, на переконання суду, не змінить ставлення ОСОБА_3 до конституційного обов`язку захищати Вітчизну, її незалежність та територіальну цілісність.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 слід рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 84, 91, 100, 124, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: військовий квиток серії НОМЕР_3 на ОСОБА_3 , обліково-послужна картка на сержантів та солдатів до військового квитка серії НОМЕР_3 на ОСОБА_3 , розписка № НОМЕР_8 , розписка № НОМЕР_9 , мобілізаційне розпорядження на ОСОБА_3 , поіменний список №1995 від 04.05.2023, поіменний список №1356 від 29.03.2023, карта обстеження та медичного огляду на ОСОБА_3 , направлення на ОСОБА_3 , довідка №3/21457 на ОСОБА_3 , які належним чином запаковані в паперовий конверт та зберігаються при матеріалах даного кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - повернути в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Учасникам судового провадження вручається повний текст вироку в день його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий