ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

детектива ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Детектив ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000016 від 28.05.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, а саме на: тютюнові вироби марки «ASTRA» без марок акцизного податку України у кількості 3500 пачок; тютюнові вироби марки «MARLBORO» без марок акцизного податку України у кількості 399 пачок, які вилучено в транспортному засобі марки «Опель Комбо», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 .

Детектив вважає, що такі тютюнові вироби є предметом розслідування вказаного кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають ознаки речових доказів в розумінні ст.98 КПК України. А тому, просить накласти на майно арешт з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.06.2024 клопотання детектива задоволено та накладено арешт на вищевказані тютюнові вироби.

Накладаючи арешт на вищевказане майно слідчий суддя у своєму рішенні вказав, що детективом доведено наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням, представник власника майна ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та постановити нове, яким у задоволенні клопотання детектива відмовити, оскільки воно прийняте без врахування усіх обставин справи та відповідно є незаконним і необґрунтованим. Зазначає про те, що тютюнові вироби ОСОБА_8 були придбані для власних потреб, про що він надав письмові пояснення детективу, які на його думку навмисно не були надані слідчому судді. Той факт, що тютюнові вироби були без марок акцизного податку, ОСОБА_8 відомо не було, на що останньому, звернули увагу вже працівники поліції, які зупинили його автомобіль без будь-яких на те підстав і причин. Зазначає і про те, що слідчим суддею залишено поза увагою письмові докази сторони захисту. Зокрема, що постановою Рожищенського районного суду було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП на підставі п.1 ст.247 цього ж Кодексу. Копію постанови і копії матеріалів справи надіслано прокурору для відома та прийняття процесуального рішення. Встановлено, що до протоколу про адміністративне правопорушення, після його підписання 20.03.2024 ОСОБА_8 , були внесені зміни і доповнення без зазначення дати внесених змін і доповнень, а також без ознайомлення ОСОБА_8 . Судом було констатовано, що протокол у такому вигляді не може бути предметом розгляду, оскільки складений з істотним порушенням та викликає обґрунтовані сумніви. Окрім того, щодо ОСОБА_8 за тим самим фактом було складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164-5 КУпАП, однак, судом провадження у цій справі було закрито, а матеріали також передано прокурору.

Зазначає, що накладення арешту на тютюнові вироби позбавило можливості їх власника ОСОБА_8 розпоряджатися будь-яких чином вказаним майном. Вважає, що органом досудового розслідування не надано жодного доказу щодо наявної обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, однак вбачається вчинення кримінальних правопорушень працівниками правоохоронних органів. Так, детективом було надано лише витяг з ЄРДР за фактом ніби то здійснення ОСОБА_8 незаконного зберігання, транспортування з метою збуту фальсифікованих тютюнових виробів без марок акцизного податку за ч.1 ст.204 КК України за матеріалами правоохоронних органів.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, власника майна та його представника, які підтримали апеляцію у повному обсязі, прокурора та детектива, які її заперечили та просили залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст.98 КПК).

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арештом майна відповідно до ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. При цьому, доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, і зокрема щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Колегія суддів апеляційного суду проаналізувавши матеріали клопотання наряду з апеляційними доводами вважає, що за наслідками розгляду поданого слідчим клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов законного та обґрунтованого висновку про його задоволення з огляду на таке.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що Підрозділом детективів ТУ БЕБ у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000016 від 28.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України. У фабулі ЄРДР зазначено, що: « ОСОБА_8 здійснюється незаконне зберігання, транспортування, транспортування з метою збуту фальсифікованих виробів без марок акцизного податку».

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР, як вбачається із самого Витягу, стали матеріали правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

Водночас, з матеріалів провадження встановлено, що 20.03.2024 після зупинки працівниками поліції автомобіля марки «Опель Комбо», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , та при проведення огляду цього транспортного засобу було виявлено 8 ящиків тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка.

У зв`язку з цим, на ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП. Проте, провадження у справі за цим протоколом було закрито судом на підставі п.1 ст.247 КУпАП, а матеріали скеровано до Луцької окружної прокуратури для прийняття відповідного процесуального рішення.

Після цього, 28.05.2024 детективами ТУ БЕБ у Волинській області внесено відомості до ЄРДР під №0000016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

04.06.2024 вказані тютюнові вироби було оглянуто в приміщенні поліції детективом, про що складено протокол огляду, яким встановлено наявність в кількості: марки «ASTRA» без марок акцизного податку України - 3500 пачок; марки «MARLBORO» без марок акцизного податку України - 399 пачок.

Вищевказане майно постановою детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Волинській області ОСОБА_7 від 04.06.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000016.

Доводячи підставність поданого клопотання детектив вказувала про те, що вищевказане тимчасово вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів, підлягає арешту.

Проаналізувавши вищевикладене та дослідивши матеріали кримінального провадження апеляційний суд вважає, що майно, на яке детектив просить накласти арешт у поданому до місцевого суду клопотанні, дійсно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України розслідування щодо якого проводиться у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000016, оскільки воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, а тому відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України на даному етапі досудового розслідування підлягає арешту - з метою збереження речових доказів.

На переконання колегії суддів апеляційного суду такі висновки підтверджуються дослідженими судом доказами, що наявні в кримінальному провадженні.

Оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, є цілком законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування, як про це просить апелянт у поданій апеляційній скарзі, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не може погодитись з апеляційними доводами про не доведення стороною обвинувачення наявності законних підстав для накладення арешту на майно, так як слідчий суддя належним чином з`ясував усі обставин, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При цьому, посилання апелянта на те, що ОСОБА_8 при відібранні у нього пояснень детективом, пояснював останньому, що тютюнові вироби придбані для власних потреб, і він не був обізнаний, що такі без марок акцизного податку, жодним чином не вказують про відсутність підстав для накладення арешту на таке майно та відповідно про незаконність і необґрунтованість судового рішення.

Крім того, той факт, що спочатку на ОСОБА_8 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, за результатами якого провадження у справі було закрито судом, також не свідчить про неправомірність накладення арешту, оскільки закрито саме адміністративне провадження, після чого матеріали були передані прокурору для вирішення і прийняття відповідного рішення. Після цього, детективом були внесені відповідні відомості до ЄРДР.

Таким чином, вищенаведені та усі інші апеляційні доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності оскаржуваного судового рішення не заслуговують на увагу суду, оскільки на думку апеляційного суду фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин провадження та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 407, 376, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2024 року в даному провадженні, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді