КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1060/2024 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 591 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

захисника ОСОБА_7 , з якою встановлено відеоконференцзв`язок,

особи, відносно якої здійснюється екстрадиційна перевірка, ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, відносно якої здійснюється екстрадиційна перевірка, ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , в якій ставиться питання про скасування Наказу заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 від 09 серпня 2023 року № 2854/5 про видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 177, ч. 2 ст. 179, ч. 2 ст. 195, ч. 2 ст. 275 КК Латвійської Республіки.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_9 подав в інтересах особи, відносно якої здійснюється екстрадиційна перевірка, ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та скасувати Наказ заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 від 09 серпня 2023 року № 2854/5 про видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки ОСОБА_8 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Зокрема, автор апеляції зазначає, що строк давності для притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за Кримінальним кодексом України вже закінчився. Крім того, апелянт стверджує, що, згідно зі змістом висновку від 08 серпня 2023 року, ОСОБА_8 інкримінується низка кримінальних правопорушень, серед яких останній вчинений 29 квітня 2005 року, тобто минуло вже понад 17 років з моменту вчинення останнього кримінального правопорушення.

Також захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 має незадовільний стан здоров`я, неодноразово перебував на лікуванні у стаціонарному відділенні, на даний момент ОСОБА_8 не може себе самостійно доглядати, а постійний догляд за ним здійснює його цивільна дружина. При цьому ОСОБА_9 посилається на те, що, згідно з ратифікаційною грамотою України, у ЄКВП викладено затвердження до ст. 1, відповідно до якої Україна залишає за собою право не здійснювати видачу, якщо особа, видача якої запитується, за станом здоров`я не може бути видана без шкоди її здоров`ю. Також автор апеляції запевняє, що видача (екстрадиція) ОСОБА_8 створює ризик для його життя і здоров`я, а процес такої видачі буде вважатися тортурами та нелюдським поводженням із особою похилого віку, в якої важкий перебіг низки небезпечних хвороб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні суду Видземського передмістя міста Риги Латвійської Республіки перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 177, ч. 2 ст. 179, ч. 2 ст. 195, ч. 2 ст. 275 КК Латвійської Республіки.

Постановою суду Центрального району міста Риги Латвійської Республіки від 09 вересня 2010 року щодо ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

03 грудня 2010 року постановою суду Центрального району міста Риги Латвійської Республіки ОСОБА_8 було оголошено у розшук.

11 травня 2022 року ОСОБА_8 було затримано на території міста Києва як особу, яка розшукується з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Латвії.

13 травня 2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

25 травня 2022 року до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Латвійської Республіки про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 для притягнення до кримінальному відповідальності.

07 листопада 2022 року ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області було відмовлено у задоволенні клопотання керівника Нікопольської окружної прокуратури про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту).

02 березня 2023 року висновком за результатами екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі (екстрадиції) ОСОБА_8 до Латвійської Республіки, були наявні обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 589 КПК України, що перешкоджають видачі ОСОБА_8 до Латвійської Республіки.

Відповідно до листа Генеральної прокуратури Латвійської Республіки від 18 травня 2023 року № S-100-2018-00056, строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, згідно із законодавством Латвійської Республіки, не закінчились.

09 серпня 2023 року висновком за результатами розгляду запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 до Латвійської Республіки для притягнення останнього до кримінальної відповідальності було встановлено, що відсутні обставини, які можуть перешкоджати видачі особи.

Крім того, 09 серпня 2023 року Наказом заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 № 2854/5 було прийнято рішення про видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки ОСОБА_8 для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 177, ч. 2 ст. 179, ч. 2 ст. 195, ч. 2 ст. 275 КК Латвійської Республіки.

04 жовтня 2023 року (скарга датована 02 жовтня 2023 року) захисник ОСОБА_9 подав в інтересах ОСОБА_8 скаргу до Печерського районного суду міста Києва, в якій ставиться питання про скасування Наказу заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 від 09 серпня 2023 року № 2854/5 про видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 177, ч. 2 ст. 179, ч. 2 ст. 195, ч. 2 ст. 275 КК Латвійської Республіки.

21 листопада 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , в якій ставиться питання про скасування Наказу заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 від 09 серпня 2023 року № 2854/5 про видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 177, ч. 2 ст. 179, ч. 2 ст. 195, ч. 2 ст. 275 КК Латвійської Республіки.

З таким рішенням колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 590 КПК України, у разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) особи, щодо якої воно прийнято, такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

З матеріалів провадження вбачається, що 26 вересня 2023 року ОСОБА_8 у та його захиснику було вручено копію Наказу заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 від 09 серпня 2023 року № 2854/5 про видачу особи (екстрадицію) з перекладом на латвійську мову, про що свідчить відповідна розписка (т. 2 а. с. 26).

Згідно з інформацією Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (т. 1, а. с. 222 - 226), ОСОБА_8 до територіальних органів ДМС України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався, таких статусів не отримував, а інформація про належність у нього громадянства України відсутня.

Оскільки ОСОБА_8 не є громадянином України і з часу його затримання на території України та до часу, коли був виданий заступником Міністра юстиції України Наказ про його видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки не звернувся до компетентних органів України із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, то колегія суддів вважає, що у Міністерства юстиції України не існувало підстав, передбачених ст. 589 КПК України, для відмови Латвійській Республіці у видачі (екстрадиції) ОСОБА_8 до цієї країни.

Що стосується посилань автора апеляції на те, що строк давності для притягнення до кримінальної відповідальності за Кримінальним кодексом України вже закінчився, то колегія суддів звертає увагу, що Генеральною прокуратурою Латвійської Республіки надано додаткові гарантії та інформацію (лист від 18 травня 2023 року), відповідно до якої строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вищезазначені злочини, згідно із законодавством Латвійської Республіки, не закінчились.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Європейської конвенції про видачу правопорушників, 1957 року в редакції Четвертого додаткового протоколу 2012 року (учасниками якої є Україна та Латвія ), у видачі не може бути відмовлено на підставі того, що закінчилися строки давності переслідування чи покарання особи, видача якої запитується, відповідно до законодавства запитуваної Сторони.

На думку колегії суддів, не можуть бути визнані достатніми для задоволення апеляційної скарги і ствердження апелянта про незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 та неможливість його транспортування до Латвійської Республіки, оскільки, згідно із виписками № 9502458 і № 3332/551 з медичної картки хворого ОСОБА_8 , йому рекомендовано спостереження та лікування у сімейного лікаря і невропатолога, прийом медичних препаратів, дієта, збалансований режим праці та відпочинку, тобто в медичних документах відсутні показання до госпіталізації ОСОБА_8 , гострі або загрозливі для життя захворювання, інвалідність або незадовільний стан здоров`я. Також колегія суддів звертає увагу на інформацію, яка була отримана на запит прокурора від КП «Міська клінічна лікарня № 16» ДМП», де на стаціонарному лікуванні перебував ОСОБА_8 , в якій зазначено, що ОСОБА_8 був виписаний з лікарні на його ж вимогу, а у зв`язку із нормалізацією стану здоров`я останній може переміщатись самостійно та може бути транспортований до Латвійської Республіки. З огляду на викладене колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, доводи автора апеляції щодо незаконності оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнатинепереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги, в якій ставилося питання про скасування Наказу заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 від 09 серпня 2023 року № 2854/5 про видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки ОСОБА_8 , повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення про видачу особи компетентним органам іноземної держави. При цьому слідчий суддя врахував також і положення ч. ч. 3, 4 ст. 590 КПК України, а тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги захисника ОСОБА_9 , мотивувавши належним чином своє рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, відносно якої здійснюється екстрадиційна перевірка, ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 591 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 листопада 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , в якій ставиться питання про скасування Наказу заступника Міністра юстиції України ОСОБА_10 від 09 серпня 2023 року № 2854/5 про видачу (екстрадицію) до Латвійської Республіки ОСОБА_8 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 177, ч. 2 ст. 179, ч. 2 ст. 195, ч. 2 ст. 275 КК Латвійської Республіки, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах особи, відносно якої здійснюється екстрадиційна перевірка, ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку лише прокурором з мотивів неправильного застосування судом норм міжнародних договорів України, якщо скасування рішення про видачу (екстрадицію) перешкоджає подальшому провадженню щодо особи, видача якої запитувалась іноземною державою.

СУДДІ:

_________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4