490/2690/24 15.04.2024
н/п 1-кс/490/1529/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2690/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом УСБУ в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 01.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК Україниза наступних обставин.

Так, Згідно з Конституцією України Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме: віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Відповідно до статті 1 Резолюції 3314 Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року (далі Резолюція 3314, однією з мов підписання Резолюції): «Применение вооруженной силы государством первым в нарушение Устава является primafacie свидетельством акта агрессии».

Відповідно до статті 3 вищевказаної Резолюції 3314: «Любое из следующих действий, независимо от объявления войны, с учетом и в соответствии с положениями статьи 2, будет квалифицироваться в качестве акта агрессии:

а) вторжение или нападение вооруженных сил государства на территорию другого государства или любая военная оккупация, какой бы временный характер она ни носила, являющаяся результатом такого вторжения или нападения, или любая аннексия с применением силы территории другого государства или части ее;

b) бомбардировка вооруженными силами государства территории другого государства или применение любого оружия государством против территории другого государства;

с) блокада портов или берегов государства вооруженными силами другого государства;

d) нападение вооруженными силами государства на сухопутные, морские или воздушные силы, или морские и воздушные флоты другого государства;

e) применение вооруженных сил одного государства, находящихся на территории другого государства по соглашению с принимающим государством, в нарушение условий, предусмотренных в соглашении, или любое продолжение их пребывания на такой территории по прекращению действия соглашения;

f) действие государства, позволяющего, чтобы его территория, которую оно предоставило в распоряжение другого государства, использовалась этим другим государством для совершения акта агрессии против третьего государства;

g) засылка государством или от имени государства вооруженных банд, групп, иррегулярных сил или наемников, которые осуществляют акты применения вооруженной силы против другого государства, носящие столь серьезный характер, что это равносильно перечисленным выше актам, или его значительное участие в них».

Отже, з урахуванням вищевикладених норм міжнародного гуманітарного права на території України розпочався збройний конфлікт внаслідок акту агрессії рф при наступних обставинах.

З метою протидії збройній агресії рф 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, востаннє Законом України від 06.02.2024 № 3564IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану з 5 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Таким чином, з 24.02.2022 і до цього дня дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування рф вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, територія м. Херсона та області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою армії рф.

Відповідно до п. 7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована російською федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Статтею 17 Конституції України передбачено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Херсонська міська територіальна громада є територією можливих бойових дій.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у період часу з 24.02.2024 по 10.04.2024, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введення 24.02.2022 на всій території України воєнного стану у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також про те, що підрозділами рф систематично здійснюються ракетні та артилерійські обстріли, наноситься вогневе ураження з різних видів озброєння по військових та цивільних об`єктам по території України у тому числі місту Херсону, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, в умовах воєнного стану, використовуючи транспортний засіб сірого кольору «Chevrolet Aveo» з д.н.з. НОМЕР_1 , під видом надання послуг з пасажирських перевезень (таксі) у м. Херсоні, діючи умисно, використовуючи власний мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 10S», мобільний телефон «HUAWEI» марки «Y7» та мобільний додаток «Telegram», дотримуючись заходів конспірації, фактично надавав допомогу іноземній державі рф особі на ім`я « ОСОБА_7 », який проживає на території рф (м. Новоросійськ Краснодарського краю) та діє в її інтересах, в проведенні підривної діяльності проти України, у тому числі шляхом виконання отриманих від останнього злочинних завдань по збору та переданню розвідувальної інформації, яку неможливо отримати офіційним шляхом: про місця дислокації підрозділів ЗСУ, представників Сил оборони України, а також про результати обстрілів з боку російських окупаційних військ, військові і цивільні об`єкти та транспортні засоби на території м. Херсон, по яким наносилися та (або) було заплановано нанесення ворожих ударів з різних видів озброєння.

Так, ОСОБА_4 у період з 24.02.2024 по 10.04.2024, перебуваючи у місті Херсоні, не сприймаючи державну владу в Україні та сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, використовуючи власний мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 10S» з ідентифікатором IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із встановленою sim-карткою оператора зв`язку «Vodafone НОМЕР_4 » НОМЕР_5 , та мобільний додаток «Telegram», за допомогою аудіо та відео дзвінків, чатів у месенджері «Telegram» передавав останньому інформацію у тому числі, попередньо відзняті на виконання завдань відео та фото файли, у тому числі використовував указаний месенджер для здійснення відеодзвінку абоненту «Макс», заперечивши тим самим передання останньому інформації в режимі «реального часу», яка дозволяла визначити місця дислокації, маршрути пересування сил та засобів ЗСУ та інших сил оборони, створених відповідно до законодавства України на території м. Херсона Херсонської області, достовірно розуміючи, що вказана інформація збирається та передається державі-агресору рф та її військовим формуванням, що здійснюють збройну агресію проти України, з метою подальшого нанесення по вказаним позиціям ракетних та артилерійських ударів, а також коригування обстрілів з боку збройних сил країни-агресора, а саме:

- 24.02.2024 із застосуванням вебсервісу «Google maps» передав «Google координати (46.656367,32.6509…) щодо території Херсонського маслозаводу за адресою: АДРЕСА_2 , за якою протягом лютого-березня 2024 року тимчасово розміщувався особовий склад військових частин та підрозділів ЗС України.

- 26.02.2024 передав інформацію (відеофайл) щодо території Херсонського маслозаводу та фортифікаційних оборонних споруд за адресою: АДРЕСА_2 , за якою протягом лютого-березня 2024 року тимчасово розміщувався особовий склад військових частин та підрозділів ЗС України. При цьому, 28.02.2024, 04.03.2024, 09.03.2024 зафіксовано нанесення артилерійських, мінометних та танкових обстрілів з боку збройних формувань рф у межах вулиці Перекопська, 187, 164А, 158 з напрямку тимчасово окупованого населеного пункту Олешки.

- 28.02.2024 передав інформацію (відеофайл) щодо території ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , за якою протягом лютого-березня 2024 року тимчасово розміщувався особовий склад військових частин та підрозділів ЗС України;

- 07.03.2024 передав інформацію щодо укріплення будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , за якою знаходиться волонтерський центр допомоги жителям Херсону, в який входять представники іноземних держав;

- 07.03.2024 передав інформацію щодо території вздовж палацу культури « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (розташованого за адресою: АДРЕСА_5 ), а також щодо об`єктів та території у квадраті за координатами 46.6587214, НОМЕР_6 , а саме площадки території «Бузкового парку» та за координатами 46.6598202,32.5730370, де протягом лютого-березня 2024 року тимчасово розміщувався особовий склад військових частин та підрозділів ЗС України;

- 13.03.2024 передав інформацію щодо зосередження особового складу та військової техніки підрозділів Збройних Сил України на території ТРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » у АДРЕСА_6 , а також їх переміщення по Бериславському шосе (у напрямку н.п. Дар`ївка). При цьому встановлено, що 13.03.2024 один з підрозділів угруповання морської піхоти « ОСОБА_8 » здійснював переміщення військової техніки у напрямку АДРЕСА_7 та колона військової техніки здійснювала вимушену зупинку у АДРЕСА_8 ;

- 03.03.2024 передав інформацію щодо зосередження особового складу та військової техніки підрозділів Збройних Сил України на території Херсонської обласної психіатричної лікарні у АДРЕСА_9 , що були визначенні як цілі для вогневого ураження.

Інформація, поширена ОСОБА_4 та передана особі на ім`я « ОСОБА_7 » за вищевикладених обставин, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, та створює фактичну загрозу ураження чи знищення таких об`єктів.

Дії підозрюваного ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

10.04.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст..208, 615 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Посилаючись на те, що громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення майбутнього покарання, у тому числі шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф, зокрема, підозрюваний підтримує зв`язок з особою, яка перебуває на території російської федерації, яка також може сприяти у перетині державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у державній зраді - злочині, який, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі та з конфіскацією майна, також, використовуючи безпосереднє знайомство зі свідками, допит яких планується у майбутньому, перебуваючи на території м. Херсону Херсонської області, може здійснювати на них вплив, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_4 під час здійснення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, перебуваючи на території м. Херсон Херсонської області підтримував стійкий зв`язок з особою на ім`я « ОСОБА_7 », який перебуває на території російської федерації та діє в інтересах держави-агресора, тому існує реальна імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у тому числі проти основ національної безпеки України, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваного у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на необгрунтованість підозри, або просили встановити розмір застави.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, підтверджується даними: рапорту про вчинення кримінального правопорушення від 01.02.2024; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 28.02.2024 №71/22/4-399; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 29.02.2024 №71/22/4-401; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.03.2024 №71/22/4-425; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.03.2024 №71/22/4-448; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.03.2024 №71/22/4-450; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.03.2024 №71/22/4-451; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 08.03.2024 №71/22/4-453; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.03.2024 №71/22/4-520; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 14.03.2024 №71/22/4-522; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 03.04.2024 №71/22/4-682; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.04.2024 №71/22/4-678; протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.04.2024 №71/22/4-685; протоколу огляду предметів від 05.04.2024; протоколу огляду Інтернет ресурсів від 08.04.2024; відповіді з тактичної групи «Грім» від 16.03.2024 №111/119; відповіді з УМП «Катран» від 15.03.2024 №2022/ОКП/24/403; відповіді з в/ч НОМЕР_7 від 03.04.2024 №15/3/545дск.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 , який до кримінальної відповідальності хоча і притягується вперше, проте неодружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, що у зв`язку з введенням в країні воєнного стану підвищує ризик втечі на тимчасово непідконтрольну Україні територію.

Разом з тим, враховуючи той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками для суспільства, кримінальне правопорушення направлене проти територіальної цілісності, недоторканості та державного суверенітету України, вчинене в умовах воєнного стану, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, а також враховуючи, що ОСОБА_4 під час здійснення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, перебуваючи на території м. Херсон Херсонської області підтримував стійкий зв`язок з особою на ім`я « ОСОБА_7 », який перебуває на території російської федерації та діє в інтересах держави-агресора, за такого слідчий суддя приходить до висновку про високу ступінь вірогідності настання ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Проте, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність існування ризику незаконного впливу на свідків, оскільки матеріалами клопотання їх існування не підтверджується, вони не конкретизовані, доказів існування вказаного ризику слідчому судді не надано.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, який хоча і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не є можливим відповідно до імперативних вимог положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України, виходячи з обставин ймовірно вчиненого злочину, розмір застави у кримінальному провадженні слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор", без права внесення застави.

Строк дії ухвали по 08 червня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1