Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/269/24
Категорія ч.1 ст. 258-3, ч.2 ст. 260 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №00000003 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2023 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

-за ч.1 ст. 258-3 КК України до покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

-за ч.2 ст. 260 КК України до покарання у виді 06 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з дати його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме, оптичні диски ухвалено зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 08.12.2020р. на майно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на 25/200 частку будинку за адресою: АДРЕСА_2 ), після набрання вироком законної сили, ухвалено залишити в силі.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, ОСОБА_8 , не сприймаючи державну владу України, підтримуючи злочинні наміри діючої на тимчасово окупованій території Донецької області терористичної організації «Донецька Народна Республіка» (далі - «ДНР»), керуючись власними переконаннями, будучи обізнаним про її протиправну діяльність, добровільно вступив до її підрозділу та брав активну участь в її діяльності за наступних обставин.

Так, керівниками терористичних груп, що діяли на території окремих районів Донецької області, 7 квітня 2014 року з метою продовження здійснення терористичної діяльності шляхом об`єднання даних груп у стійке об`єднання трьох і більше осіб з чітким розподілом функцій, встановленням правил поведінки, обов`язкових для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, утворено злочинну організацію «Донецька Народна Республіка», яка відповідно до абз.19 ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною, та видано «Акт про проголошення державної самостійності «Донецької Народної Республіки».

Для реалізації загального злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території та державного кордону України шляхом відокремлення від України території Донецької області на порушення порядку, встановленого Конституцією України, у складі терористичної організації «ДНР» утворено так звані «політичний» та «силовий» блоки. Терористична організація «ДНР» має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників «політичного» та «силового» блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення. Учасники «ДНР» займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством громадян та інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

На виконання загального злочинного умислу учасники терористичної організації «ДНР» на території окремих районів Донецької області вчинили збройні напади на установи органів місцевого самоврядування, будівлі правоохоронних та інших державних органів, захопивши їх, та взяли під контроль зазначені території.

Чисельні злочини, вчинені представниками терористичної організації «ДНР» або за їх участі, відображені у зверненнях Верховної Ради України до міжнародних організацій та іноземних держав щодо визнання «ДНР» терористичною організацією. Зокрема, у зверненні до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року за № 129-VIII, та зверненні до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав-членів ЄЄ, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14 січня 2015 року за №106-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтриманого Російською Федерацією міжнародного тероризму» від 22 липня 2014 року за №1597-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків» від 21 квітня 2015 року за №337-VIII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України» від 22 липня 2014 року за №1596-VII, Постанові Верховної Ради України «Про Заяву Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організації «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян» від 4 лютого 2015 року за №145-VIII, Законі України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року за №2268-VIII.

Так, на початку 2015 року, ОСОБА_8 , перебуваючи на території Донецької області, будучи достовірно обізнаним про вищевказану злочинну діяльність терористичної організації «ДНР», добровільно став її учасником, вступивши до її підрозділу - «Окремий гвардійський розвідувальний батальйон « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (далі - ОГРБ «Спарта») (попередня назва «Окремий розвідувальний батальйон морської піхоти «Спарта» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )», у складі якого діє по даний час під позивним « ОСОБА_9 (Барселона)» на посаді заступника командира 2 групи швидкого реагування 2 розвідувальної роти.

Водночас установлено, що «ОГРБ «Спарта» має організовану структуру військового типу з притаманними їй ознаками, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; у ньому проводиться військова, стройова та фізична підготовка; незаконно має на озброєнні придатну для використання вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухівку.

Особовий склад «ОГРБ «Спарта» використовує військову техніку та інше військове майно. Учасникам цього збройного формування присвоюються військові звання та вони призначаються на військові посади. За «ОГРБ «Спарта» закріплено окремі знаки розрізнення, бойовий прапор, бланки, печатки, військові квитки.

До складу «ОГРБ «Спарта» входять наступні підрозділи військового типу: штаб, відділення особистої охорони командира, 1-а розвідувальна рота, 2-а розвідувальна рота, рота мінометників, рота радіолокаційної розвідки, група швидкого реагування, медичний підрозділ, взвод забезпечення, які підпорядковуються командиру та його заступникам.

Керівниками «ОГРБ «Спарта» визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, які полягають в збройному опорі правоохоронним органам України і Збройним Силам України, знищенні їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєнні інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Створення «ОГРБ «Спарта» не передбачено жодними нормативно - правовими актами України.

Згідно ч. 6 ст. 17 Конституції України на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

З огляду на вищевикладені обставини «ОГРБ «Спарта» являється не передбаченим законом збройним формуванням.

При цьому ОСОБА_8 , будучи учасником не передбаченого законом збройного формування «ОГРБ «Спарта», в період з 2015 року по даний час, перебуваючи на території Донецької області, брав участь у його діяльності відповідно до визначених за ним обов`язків, а саме:

чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил (далі - АТО та ООС), шляхом безпосередньої участі у бойових діях проти них;

здійснював бойові чергування на позиціях «ОГРБ «Спарта» та у місцях його постійної дислокації;

брав участь у проведенні військової, стройової та фізичної підготовки вказаного не передбаченого законом збройного формування;

брав участь у заходах по нагородженню учасників «ОГРБ «Спарта» за ведення бойових дій проти сил АТО та ООС на території Донецької області.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст.258-3 КК України та ухвалити в цій частині новий вирок, яким закрити кримінальне провадження на підставі п.2,3 ч.1 ст.284 КПК України.

Просить призначити ОСОБА_8 мінімальну міру покарання за санкцією ч.2 ст.260 КК України, без конфіскації майна.

Вважає, що вирок в частині визнання винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України та його засудження, є незаконним, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а призначене ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна за своїм видом є занадто суворим, несправедливим і не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На думку захисника, у справі відсутні докази того, що обвинувачений ОСОБА_8 умисно приймав участь у злочинній діяльності такої терористичної організації, незаконно проходячи там службу, та приймаючи участь у збройному опорі Збройним Силам України.

Вказує, що жодним нормативно-правовим актом не визначено списку організацій Донецької чи Луганської областей, які б були визнані терористичними хоча б однією державою або міжнародною організацією, як і відсутні рішення міжнародної судової установи або остаточні рішення ВСУ про визнання «ДНР» чи «ЛНР» терористичними організаціями, які б мали преюдиціальне значення.

На його переконання, телефонні спілкування з особами на побутову тематику не є доказом наявності в діях ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України та жодна з цих розмов прямо та «поза розумним сумнівом» не підтверджує наміри обвинуваченого щодо участі у терористичній організації.

Крім того, в обвинувальному акті відсутнє викладення фактичних обставин причетності до створення терористичної організації та участь у ній ОСОБА_10 , а так само його організаційне чи інше сприяння створенню та діяльності такої терористичної організації.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора на апеляційну скаргу перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України апелянтом не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 260 КК України

Судовий розгляд проведено у відсутності обвинуваченого з дотриманням вимог КПК про належне повідомлення його про час та місце судового розгляду шляхом опублікування судового виклику у газеті «Урядовий кур`єр» та на електронному сайті суду.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 , в участі у терористичній організації та участі в діяльності непередбаченого законом збройного формування, обґрунтувавши це належним чином у вироку з посиланням на докази та надавши їм відповідну оцінку, з таким висновком погоджується і колегія суддів.

Відповідно до протоколу огляду від 24.01.2019 р., здійснено вхід на Інтернет ресурс та переглянуто відеоматеріали, в ході чого встановлено, що на відео, в часовому проміжку між 00 хв. 40 с. та 01 хв. 01 с. з`являється особа, яка у відео представлена як ««Барса» заместитель командира второй ГБР». На зазначена особа у військовій формі на фоні руїн донецького аеропорту розповідає про своє ставлення до колишнього командира НЗФ ОРБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » бойовика з позивним «Моторола».В подальшому при перегляді відео під назвою «Его батальон 2017», в проміжку часу з 01 год. 42 хв. 42 сек. по 01 год. 44 хв. 10 сек. поряд з раніше встановленим бойовиком ОРБ «Спарта» з позивним « ОСОБА_11 » ( ОСОБА_12 ) з`являється особа, яка здійснює коректування ведення вогню з станкового протитанкового гранатомета на позиціях в районі донецького аеропорту. Разом з тим, у проміжку з 01 год. 43 сек. по 01 год. 43 хв. 48 сек. лунає діалог:

- ОСОБА_9 , ОСОБА_9 ….всё давайте работайте….

-Принял….

Здійснено пошук за параметром: «Врыв «Москвича» в Донецке.WarGonzo feat Спарта против ОСОБА_13 » та здійснено перехід на перше відео зверху під назвою «Врыв «Москвича» в Донецке.WarGonzo feat Спарта против ОСОБА_13 ». При перегляді даного відео на 07 хв.06 сек. з`являється бойовик «Барса», який розповідає про принцип роботи гранатомета. На 07 год. 36 сек. вказаного пропагандиського відео звучить репліка:-« ІНФОРМАЦІЯ_3 », після чого на 07 год. 53 сек. бойовик з позивним « ОСОБА_9 », говорячи репліку:-«Выстрел», здійснює постріл з гранатомету.

Здійснено перегляд відео під назвою «День морской пехоты в СПАРТЕ.» На 04 хв. 27 сек. вказаного відео, в загальному шикуванні бойовиків НЗФ ОРБ «Спарта» позаду, з права від бойовика з позивним « ОСОБА_14 », у військовій формі та з розпізнавальними знаками НЗФ ОРБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » знаходиться бойовик зовні схожий на громадянина України ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу огляду від 10.05.2019 р. проведено огляд відеоматеріалів, розміщених у мережі Інтернет на відеохостингу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », у яких зафіксовано, що у підрозділі терористичної організації «Донецька Народна Республіка» - не передбаченому законом збройному формуванні «Окремий розвідувальний батальйон морської піхоти «Спарта» 1 Армійського корпусу Міністерства оборони Донецької Народної Республіки (військова частина НОМЕР_1 )» проводиться військова та фізична підготовка.

Відповідно до протоколу обшуку від 19.11.2020 р., в присутності двох понятих, було проведено обшук житлової квартири ОСОБА_15 , де проживає ОСОБА_16 , за адресою АДРЕСА_3 . Під час обшуку гр. ОСОБА_16 добровільно надала для огляду свій ноутбук марки «НР» в якому виявлено та вилучено фото та відео файли, де зображено ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколів огляду від 17.11.2020 р., за участю свідка ОСОБА_17 , було проведено огляд відеозапису під назвою «День морской пехоты в СПАРТЕ.», який розміщений в мережі Інтернет. на даному відеозаписі свідок ОСОБА_17 впізнав бойовиків НЗФ ОРБ «Спарта», зокрема і бойовика з позивним « ОСОБА_18 », який стоїть у третій шерензі першим справа у військовій формі, з беретом з кокардою НЗФ ОРБ «Спарта», та який, за словами свідка ОСОБА_17 проходив службу в групі швидкого реагування НЗФ ОРБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2020 р., свідок ОСОБА_17 , в присутності двох понятих, заявив, що впізнає особу, зображену на фотознімку під №3, як учасника «ОРБ «Спарта» ДНР» з позивним « ОСОБА_18 », якого він бачив в кінці квітня 2015 року у розташуванні ОРБ «Спарта» одягненим у військову форму, бронежилет та каску російського зразка, озброєним автоматом ОСОБА_19 , та який виїжджав для участі у бойових діях проти українських військових в районі селища Піски Донецької області. Дану особу свідок ОСОБА_17 впізнав за наступними ознаками: особа чоловічої статі зростом 1,75-1,7 м, вік-після 40 років, фізично розвинутий, худорляве обличчя, темне волосся.

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласного оперативно-розшукового заходу від 11.01.2019 р., в ході проведення негласних оперативно-розшукових заходів, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж стосовно зв`язка об`єкта вказаної справи, бойовика незаконного збройного формування ОРБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із позивним « ОСОБА_18 » (« ОСОБА_9 ») ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у своїй злочинній діяльності користується мобільним телефоном НОМЕР_2 (перебуває у його постійному користуванні), отримано фактичні дані, які можуть бути використані як докази під час досудового розслідування.

Відповідно до протоколів за результатами проведення негласного оперативно-розшукового заходу від 22.02.2019 р., 29.03.2019 р., 25.04.2019 р., 22.07.2019р., 20.08.2019 р.,23.11.2020 р., 25.11.2019 р. в ході досудового розслідування кримінального провадження проведено негласні слідчо (розшукові) дії по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме, з належного громадянину України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мобільного терміналу з номером оператору зв`язку НОМЕР_2 , який знаходиться у його постійному користуванні.

В ході проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж виявлені звукові та текстові файли, в яких зафіксовано розмови громадянина ОСОБА_8 з особами, які можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні.

Поняття терористичної організації визначено Законом України «Про боротьбу з тероризмом», де зазначено, що це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Також за Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

При цьому згідно із Законом України «Про боротьбу з тероризмом» терористичний акт є злочинним діянням у формі застосування зброї, вчинення вибуху, підпалу чи інших дій, відповідальність за які передбачена ст. 258 КК України.

Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, спрямованих на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому саме фактором цілеспрямованого залякування населення як засобу досягнення поставленої мети злочини терористичної спрямованості відрізняються від інших споріднених злочинів.

При цьому терористична організації, на відміну від терористичної групи, створюється для здійснення терористичної діяльності на постійній основі на невизначений проміжок часу.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 3314 (XXIX) «Визначення агресії», прийнятої 14 грудня 1974 року, агресивна війна - це протиправне діяння, що виражається у прямому чи опосередкованому застосуванні збройної сили проти суверенітету, територіальної цілісності чи політичної незалежності іншої держави.

При цьому суд бере до уваги те, що ознаки діяльності «ДНР» як терористичної організації підтверджуються зверненнями Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, які затверджено постановою Верховної Ради України від 27 січня 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленою постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2015 року; заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21 квітня 2015 року, в яких «ДНР» визначено терористичною організацією.

Системний аналіз положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.258, 258-3 КК України, як вчинення окремого терористичного акту, так і діяльність терористичної організації здійснюються із метою, визначеною у ст. 258 КК, відсутність якої унеможливлює віднесення певної діяльності до терористичної, внаслідок чого встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» ознак певної організації та відповідної мети її діяльності є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною. Таке визнання здійснюється судом у конкретному провадженні на підставі наявних матеріалів і при цьому не вимагається існування окремого судового рішення, рішення органу законодавчої чи виконавчої влади про визнання діяльності терористичною для притягнення особи до кримінальної відповідальності за статтею 258-3 КК, оскільки ст. 24 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», не визначає обов`язкові ознаки терористичної організації, а лише передбачає один із правових наслідків визнання такої організації терористичною шляхом її ліквідації.

Крім цього, встановлення у кримінальному провадженні передбачених у ст. 1 Закону ознак повної організації (наявність стійкого об`єднання трьох і більше осіб; розподіл функцій між цими особами; існування обов`язкових правил поведінки при підготовці та вчиненні терористичних актів) та відповідної мети її діяльності (порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, вплив на прийняття рішень, вчинення або не вчинення дій органами державної влади та місцевого самоврядування) є підставою для визнання відповідної діяльності терористичною.

Аналогічна правова позиція була неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 05 липня 2018 року по справі № 225/6151/15-к, від 03 жовтня 2018 року по справі №326/195/16-к, від 22 листопада 2018 року по справі №477/233/16-к.

Вказані та інші докази у сукупності з врахуванням наведених у вироку положень Законів України підтверджують обґрунтованість висновків суду, що ОСОБА_8 був учасником непередбачених законом збройних формувань «Окремого гвардійського розвідувального батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та брав участь у діяльності терористичної організації «ДНР», проходив службу та чинив збройний опір та незаконну протидію виконанню службових обов`язків співробітникам правоохоронних органів України і військовослужбовцям Збройних Сил України.

Проаналізувавши зазначені докази в своїй сукупності суд першої інстанції на переконання колегії суддів прийшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст. 260 КК України.

Доводи сторони захисту про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення є безпідставними, покарання ОСОБА_8 на переконання колегії суддів призначено з дотриманням ст. 65 КК України.

На думку апеляційного суду, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд зважив на тяжкість вчинених злочинів, один із яких відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, їх направленість проти громадської безпеки, те, що вони мають значну суспільну небезпеку, а тому призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей, що передбачають відповідальність за ці злочини, а також застосував додаткове покарання у виді конфіскації майна, оскільки, стороною обвинувачення доведено, що така діяльність була пов`язана, крім іншого, з матеріальним збагаченням обвинуваченого, а тому додаткове покарання призначено з дотриманням приписів ст. 59 КК України.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які були би безумовними підставами для скасування вироку суду першої інстанції в цьому кримінальному провадженні, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 03 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: