Справа № 489/2753/24
Провадження № 1-кс/489/518/24
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

02 травня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000027 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, про арешт майна,

встановив:

Згідно з клопотанням, Миколаївською обласною прокуратурою до ЄРДР внесені відомості про реєстрацію вказаного кримінального провадження за фактом забруднення атмосферного повітря шкідливими для довкілля речовинами, яке було допущене ПП «Мильча» шляхом порушення вимог експлуатації місць видалення відходів на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0140, розташованій на території Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Під час огляду 29.04.2024 місця події - земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0140 виявлено бульдозер жовтого кольору, р.н. Т01392ВЕ, з табличкою «трактор 01111 162168»; бульдозер жовтого кольору, р.н. НОМЕР_1 , бульдозер жовтого кольору без реєстраційного номеру з табличкою «трактор Т-171.01 №5277407, рік випуску 99».

У зв`язку з цим, прокурор просить накласти арешт на вказане майно з метою його збереження як речових доказів із забороною його відчуження, розпорядження та користування.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, дізнавача, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

При цьому, всупереч вимогам ч. 7 ст. 132 КПК України до клопотання не додано відповідний витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження за фактом забруднення ПП «Мирча» атмосферного повітря.

Натомість до клопотання доданий витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження щодо невизначеного факту забруднення атмосферного повітря у невідомому місці невизначеною особою, внаслідок чого неможливо встановити, що відомості про реєстрацію кримінального провадження внесені саме за фактом вчинення забруднення атмосферного повітря ПП «Мирча», за фактом можливого вчинення яким вказаного кримінального правопорушення здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: зокрема, підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак клопотання про арешт майна складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 171 КПК України.

Зокрема, в клопотанні не вказані відомості про власників (володільців) транспортних засобів, на які прокурор просить накласти арешт, із зазначенням місця їхнього проживання та контактних номерів телефонів з метою їхнього повідомлення про дату та час розгляду клопотання про арешт майна з метою виконання вимог до ст. 172 КПК України, а також з метою забезпечення загальних засад змагальності та рівності сторін з врахуванням скорочених строків розгляду подібної категорії клопотань, що унеможливлює вчасне повідомлення учасників іншим чином.

Також всупереч вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні не зазначено повні ідентифікуючі відомості про вилучене майно, зокрема: не зазначено номер кузова, шасі, рами тощо вищевказаних транспортних засобів, а також не додані оригінали або копії правовстановлюючих документів (свідоцтв про реєстрацію, витягів, довідок тощо) на них, які б містили відомості про такі транспортні засоби та їх власників.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З клопотання вбачається, що майно, яке прокурор вважає необхідним арештувати, не вилучалося, а фактично було залишене за місцем його огляду, тобто у відповідних володільців такого майна.

При цьому клопотання не містить відповідного обґрунтування того, у зв`язку з чим прокурор просить накласти арешт на вказане майно шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування, враховуючи той факт, що воно тимчасово не вилучалося, а фактично залишене у володільця, та клопотання не містить зазначення того, яким чином користування власником (володільцем), якому вказане майно фактично залишене, не забезпечить досягнення визначеного ч. 1 ст. 170 КПК завдання арешту майна.

Також клопотання прокурора не містить будь-якого обґрунтування щодо заявленої у ньому вимоги слідчому судді дозволити зберігання транспортних засобів, які він просить арештувати на території земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0140, передавши її на відповідальне зберігання ПП «Мильча», оскільки положення статей 170-173 КПК України не відносять до повноважень слідчого судді визначення конкретного місця, де має зберігатись арештоване майно, проте, з урахуванням того, що до матеріалів клопотання не додані документи щодо передачі транспортних засобів на належне зберігання, слідчий суддя вважає за необхідне наголосити перед прокурором, який відповідно до ст. 175 КПК України має виконувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, про необхідність утримання майна в умовах, які забезпечать належне його збереження, з обов`язковим повідомленням заінтересованих осіб про місце зберігання арештованого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому прокурор зазначає, що накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою його збереження в якості речового доказу, проте до матеріалів клопотання не додану відповідну постанову про визнання речовим доказом транспортних засобів, які прокурор вважає необхідним арештувати, у кримінальному провадженні за фактом забруднення атмосферного повітря ПП «Мирча».

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження

З клопотання слідує, що внаслідок забруднення ПП «Мирча» атмосферного повітря згідно з розрахунками Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу була заподіяна шкода довкіллю в розмірі 21697,09 грн, 2531327,28 грн та 36161,80 грн.

Проте до клопотання не було додано відповідних документів, які підтверджують факт заподіяння внаслідок забруднення ПП «Мирча» атмосферного повітря матеріальної шкоди довкіллю.

Натомість диспозиція ч. 1 ст. 241 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування передбачає настання кримінальної відповідальності за забруднення або інша зміна природних властивостей атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

При цьому до матеріалів клопотання всупереч положенням ч. 1 ст. 214 КПК України не додано відповідного процесуального документа (постанови, доручення тощо) уповноваженої посадової особи про те, що органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є відповідний орган, який знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду міста Миколаєва, внаслідок чого вказаний суд уповноважений розглядати дане клопотання.

При цьому не може бути належним підтвердженням повноважень певного органу досудового розслідування у даному кримінальному провадження доданий до клопотання витяг з ЄРДР, в якому зазначено про те, що органом досудового розслідування в даному провадженні є ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, оскільки, по-перше, як зазначено вище, у вказаному витязі взагалі відсутні дані про реєстрацію кримінального провадження за фактом забруднення атмосферного повітря саме ПП «Мирча» за вказаних у клопотанні обставин.

По-друге, дані витягу з ЄРДР не є належними даними, на підставі яких можуть підтверджуватися повноваження слідчих здійснювати досудове розслідування. Вказані висновки слідчого судді узгоджуються із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 26.01.2024 у справі № 466/9158/14-к, згідно з якими «витяг з ЄРДР не може замінити постанову керівника відповідного органу прокуратури про призначення прокурора або групи прокурорів чи постанову керівника відповідного органу досудового розслідування про призначення слідчого або групи слідчих, які здійснюватимуть повноваження прокурорів чи слідчих у конкретному кримінальному провадженні, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в кримінальному провадженні. Така позиція узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15 (провадження № 51-4584 кмо 18)».

Також не може бути підставою для розгляду даного клопотання слідчим суддею Ленінського районного суду міста Миколаєва наявна в матеріалах клопотання постанова про внесення змін до групи прокурорів у кримінальному провадженні, відповідно до якої процесуальними керівниками у даному кримінальному провадженні є прокурори Миколаївської окружної прокуратури, оскільки, по-перше, прокурор не є органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, а лише здійснює процесуальне керівництво у ньому.

По-друге, юридична адреса місцезнаходження Миколаївської обласної прокуратури відповідно до клопотання та постанови про визначення групи прокурорів знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що відноситься до території Центрального району міста Миколаєва, тобто на території, на яку розповсюджується юрисдикція Центрального районного суду міста Миколаєва.

У зв`язку з цим, звертаючись до слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва з клопотання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, сторона обвинувачення має додати до нього відповідне рішення (постанову) керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого, уповноваженого на розслідування даного кримінального провадження та/або постанову прокурора про доручення здійснення досудового розслідування конкретному органу досудового розслідування, які б підтверджували факт знаходження органу досудового розслідування на території, на яку розповсюджується юрисдикція саме Ленінського районного суду міста Миколаєва.

Наведене свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Вище наведене є підставою для повернення клопотання прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000027 від 01.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 241 КК України, про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк у сімдесят дві години для усунення виявлених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1