Справа № 473/6388/23
Номер провадження1-кп/473/104/2024
Категорія: ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України
ВИРОК

іменем України

"04" червня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, військовозобов`язаного, освіта базова вища, не працює, сімейний стан не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого непогашених судимостей, відповідно до п.2 1 ст.89 КК України,

в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,

потерпіла ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

обвинувачений ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

1. 11 липня 2023 року в денний час доби близько 15:40 години в місті Вознесенську Миколаївської області, на ділянці автодороги, що розташована по АДРЕСА_2 , між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, під час якої у обвинуваченого ОСОБА_9 виник злочинний умисел на заподіяння фізичного болю потерпілій ОСОБА_7 . В подальшому, діючи на виконання злочинного умислу, направленого на спричинення фізичного болю потерпілій ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, обвинувачений ОСОБА_9 ,, підбіг до потерпілої ОСОБА_7 та умисно наніс потерпілій один удар правою ногою в область лівого плеча, чим завдав фізичного болю потерпілій ОСОБА_7 .

2. Крім того, в цей же день 11 липня 2023 року близько 17:30 години в АДРЕСА_1 , між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_7 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин, виникла повторна сварка, під час якої у обвинуваченого ОСОБА_9 , виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 . В подальшому, діючи на виконання злочинного умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 та усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, обвинувачений ОСОБА_9 наніс потерпілій ОСОБА_7 не менше ніж трьох ударів дерев`яною палицею в область тіла, а саме: один удар в область шиї, один удар в область грудної клітини та один удар в область тулубу, після чого, не зупинившись на досягнутому, обвинувачений ОСОБА_9 , продовжив свою злочинну діяльність і наніс потерпілій ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаком правої руки в область голови та потилиці, а також не менше шести ударів дерев`яною палицею в область лівої руки та один удар дерев`яною палицею в область правої руки. Внаслідок умисних та протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в здухвинній ділянці зліва, на правому плечі у верхній третині внутрішньої поверхні, в ділянці правого передпліччя в нижній третині по ліктьовому краю, в основі першого пальця лівої кісті, на тильній поверхні основних фаланг 2 - 4 пальців лівої кісті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 не визнав вину в інкримінованих йому даних кримінальних проступках при викладених вище обставинах. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 доводив, що він не наносив будь яких ударів потерпілій ОСОБА_7 протягом доби 11 липня 2023 року та він не причетний до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_9 11 липня 2023 року в денний час доби близько 15:40 години в місті Вознесенську Миколаївської області, на ділянці автодороги, що розташована по АДРЕСА_3 , де мешкає вона із своєю сім`єю та АДРЕСА_1 , де мешкає обвинувачений ОСОБА_9 із своїми батьками, між ними виникла сварка та конфлікта ситуація. Сварка виникла з приводу претензій обвинуваченого ОСОБА_9 , з приводу того, що її діти гралися на деревах горіхів, які ростуть біля житлового будинку, в якому мешкає обвинувачений. Під час виниклої даної сварки вони /тобто потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 / голосно кричали один на одного, і в подальшому, обвинувачений ОСОБА_9 наблизився до неї та умисно наніс їй один удар правою ногою в область лівого плеча, чим завдав фізичного болю. Після чого вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 поїхали на автомобілі до Вознесенської лікарні, де їй була надана медична допомога, оскільки внаслідок нанесення удару правою ногою по лівому плечу, обвинувачений ОСОБА_9 спричинив їй забій м`яких тканин. Про це вона повідомила працівників Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Після повернення із лікарні, 11 липня 2023 року близько 17:30 години в АДРЕСА_1 , вона знову зустрілася з обвинуваченим ОСОБА_9 . На грунті раніше виниклих неприязних відносин, між ними виникла повторна сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_9 наніс їй три удара дерев`яною палицею в область тіла, а саме: один удар в область шиї, один удар в область грудної клітини та один удар в область тулубу. Після чого, не зупинившись на досягнутому, обвинувачений ОСОБА_9 наніс їй не менше трьох ударів кулаком правої руки в область голови та потилиці, а також чисельні удари дерев`яною палицею в область лівої руки та один удар дерев`яною палицею в область правої руки. Внаслідок умисних та протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 , вона отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в здухвинній ділянці зліва, на правому плечі, в ділянці правого передпліччя, в основі пальців лівої кісті, на тильній поверхні основних фаланг пальців лівої кісті. Після чого, обвинувачений ОСОБА_9 забіг до свого двору, тобто у двір житлового будинку АДРЕСА_1 , де закрився у дворі. Вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 та рідним братом ОСОБА_11 підійшли до воріт житлового будинку та вимагали, щоб обвинувачений ОСОБА_9 вийшов до них на вулицю, на що обвинувачений ОСОБА_9 не погоджувався. Коли на їх крики у двір даного будинку повиходили батьки обвинуваченого ОСОБА_9 : ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_9 таки вийшов до них на вулицю, де сварка між ними продовжилася, але при цьому бійки між ними вже не відбувалося. З приводу цієї сварки між ними, до місця виниклої конфліктної ситуації були викликані працівники Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона мешкає в АДРЕСА_4 та є матір`ю потерпілої ОСОБА_7 11 липня 2023 року вона відвідувала своїх онуків та доньку потерпілу ОСОБА_7 , які мешкають в місті Вознесенську Миколаївської області. 11 липня 2023 року в денний час доби близько 15:40 години в місті Вознесенську Миколаївської області, на ділянці автодороги, що розташована по АДРЕСА_3 , де мешкає із своєю сім`єю її донька ОСОБА_7 , та №102, де мешкає обвинувачений ОСОБА_9 , між її донькою потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_9 виникла сварка, з приводу того, що її онуки гралися на деревах горіхів, які ростуть біля житлового будинку, в якому мешкає обвинувачений. Під час виниклої даної сварки, потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 голосно кричали один на одного. Крім того вона /тобто свідок ОСОБА_14 / побачила, як обвинувачений ОСОБА_9 наблизився до потерпілої ОСОБА_7 та умисно наніс їй один удар правою ногою в область лівого плеча. Після чого потерпіла ОСОБА_7 разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 поїхали на автомобілі до Вознесенської лікарні, для отримання медичної допомоги її доньці, а вона /тобто свідок ОСОБА_14 / залишилася із дітьми. Після повернення із лікарні, 11 липня 2023 року близько 17:30 години в АДРЕСА_1 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин, між її донькою потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_9 виникла повторна сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_9 наніс потерпілій ОСОБА_7 удари дерев`яною палицею в область тіла та по рукам, а також кулаком правої руки в область голови та потилиці, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливів.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_7 11 липня 2023 року у другій половині дня, він повіз на автомобілі свою дружину потерпілу ОСОБА_7 до Вознесенської лікарні, де їй надавалася медична допомога, оскільки внаслідок нанесення удару правою ногою по лівому плечу потерпілої ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_9 спричинив їй забій м`яких тканин. Після повернення із лікарні, цього ж дня - 11 липня 2023 року близько 17:30 години в АДРЕСА_1 , потерпіла ОСОБА_7 знову зустрілася з обвинуваченим ОСОБА_9 . Між ними виникла повторна сварка, під час якої обвинувачений ОСОБА_9 наніс потерпілій ОСОБА_7 удари дерев`яною палицею в область тіла, а також кулаками правої руки в область голови та потилиці, внаслідок чого, потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на тілі, та на пальцях лівої кисті.

Підстав для сумнівів при повному не визнанні своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , врахуванням показань потерпілої ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , безпосередньо допитаних в судовому засіданні у суда немає, оскільки дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою інших доказів, котрі суд знаходить належними, допустимими, необхідними та достатніми, які були досліджені судом в судовому засіданні.

Відповідно до протоколу від 11 липня 2023 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, потерпіла ОСОБА_7 11 липня 2023 року о 16:00 годині, звернулася до посадової особи Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила притягнути до кримінальної відповідальності її сусіда ОСОБА_9 , котрий 11 липня 2023 року приблизно о 15:40 годині в АДРЕСА_3 , наніс їй удар правою ногою по лівому плечу, спричинивши забій м`яких тканин. /а.к.п. 87/.

Висновком судово медичної експертизи №279 від 26 жовтня 2023 року, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичної експертизи ксерокопії довідки Вознесенської багатопрофільної лікарні на ім`я І ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , беручи до уваги відомі обставини справі дані наданої медичної документації, у потерпілої ОСОБА_7 за даними наданої довідки мали місце ушкодження у вигляді «забою м`яких тканин плеча та лопатки». Вказані ушкодження утворилися незадовго, звернення за медичною допомогою, від ударної дії тупого предмету (предметів), особливості контактної поверхні якого (яких) в морфології ушкоджень не відобразилися (не описані в медичній документації), могли утворитися не менше ніж від двох ударів кулаком, взутою ногою та іншим предметом, можливо в строк та за обставин, які вказано в постанові. Діагноз «забій м`яких тканин плеча та лопатки» при кваліфікації ступеню тяжкості не враховувався, за умови, що він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями, відповідно п.4.6.прим. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених: Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року, і таким чином, в даному конкретному випадку, встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_7 не уявляється можливим. В медичній документації вказана локалізація «забоїв м`яких тканин плеча та лопатки» не дає змоги вказати на можливості їх отримання в результаті падіння із вертикального положення тіла. /а.к.п. 91/.

Відповідно до заяви від 11 липня 2023 року про вчинене кримінальне правопорушення, потерпіла ОСОБА_7 , 11 липня 2023 року звернулася до посадової особи Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та просила притягнути до кримінальної відповідальності її сусіда ОСОБА_9 , котрий 11 липня 2023 року приблизно о 17:30 годині в АДРЕСА_1 , спричинив їй тілесні ушкодження, в районі голови, рук та тулубу, при нанесенні ударів кулаками рук та за допомогою дерев`яної палиці. /а.к.п. 101/.

Висновком судово медичної експертизи №242 від 13 липня 2023 року, відповідно до якого, на основі даних судово медичного огляду громадянки ОСОБА_7 , 1991 року народження, у неї виявлено: крововиливи в здухвинній ділянці зліва, на правому плечі в верхній третині внутрішній поверхні, в ділянці правого передпліччя в нижній третині по ліктьовому краю, в основі першого пальця лівої кисті, на тильній поверхні основних фаланг 2 4 пальців лівої кисті. Крововиливи виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи дані медичної довідки, тілесні ушкодження могли виникнути в час вказаний постраждалою, а саме 11 липня 2023 року біля 17 години 30 хвилин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року пункту 2.3.5 тілесні ушкодження відносяться до легких. На крововиливах не відобразилась поверхня травмуючого предмета (предметів). Не виключається вірогідність утворення крововиливів від удару (ударів) руками (кулаками), ногами. Враховуючи локалізацію крововиливів виключається вірогідність утворення крововиливів внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. Враховуючи локалізацію крововиливів, найбільш вірогідно постраждала знаходилась обличчям до травмуючого предмета (предметів) в момент спричинення крововиливів. /а.к.п. 105 107/.

Відповідно до протоколу від 06 листопада 2023 року проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього, в місті Вознесенську Миколаївської області в період часу з 15:10 години до 16:10 години дізнавачем Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, з участю потерпілої ОСОБА_7 , відтворені обставини подій, котрі мали місце 11 липня 2023 року приблизно о 15:40 годині в АДРЕСА_3 , коли її сусід обвинувачений ОСОБА_9 , наніс їй удар правою ногою по лівому плечу, спричинивши забій м`яких тканин. Крім того, потерпілою ОСОБА_7 , відтворені обставини подій, котрі мали місце 11 липня 2023 року приблизно о 17:30 годині в АДРЕСА_1 , коли її сусід обвинувачений ОСОБА_9 , спричинив їй тілесні ушкодження, в районі голови, рук та тулубу, при нанесенні ударів кулаками рук та за допомогою дерев`яної палиці. /а.к.п. 110 111, 112 119/.

Висновком додаткової судово медичної експертизи №295 від 08 листопада 2023 року, відповідно до якого, на підставі даних судово медичних експертиз «Висновків експерта» №242 від 13 липня 2023 року та №279 від 26 жовтня 2023 року судово медичних експертиз ОСОБА_7 , 1991 року народження, зважаючи на наявність тілесних ушкоджень, виявлених при проведенні експертизи ОСОБА_7 («Висновку експерта» №242 від 13 липня 2023 року та « Висновку експерта» №279 від 26 жовтня 2023 року), які виникли від травматичної дії тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, особливості якої в ушкодженнях не відобразилися, і не можливо дифеїнцювати, які ушкодження виникли від удару дерев`яною палицею, а які від ударів кулаками. Тому вважається можливим виникнення ушкоджень при обставинах, на які вказала потерпіла під час проведення слідчого експерименту. Характер ушкоджень у вигляді крововиливів, вказаних у «Висновку експерта» №242 від 13 липня 2023 року, не дозволяє розрізнити ушкодження по характеру травмуючого предмета (кулак чи дерев`яна палиця). Зважаючи на кількість синців на тілі потерпілої ОСОБА_7 , по її тілу було спричинено не менше шести ударно травматичних впливів. /а.к.п. 121 122/.

Суд знаходить вірними висновки судово медичних експертиз: №242 від 13 липня 2023 року /а.к.п. 105 107/, №279 від 26 жовтня 2023 року /а.к.п. 91/, №295 від 08 листопада 2023 року /а.к.п. 121 122/, котрі прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірним та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України та знаходяться в логічній послідовності з показаннями потерпілої ОСОБА_7 , наданими нею в судовому засіданні, а також з даними слідчого експеримента, проведеного з її участю, відповідно до протоколу від 06 листопада 2023 року проведення слідчого експерименту /а.к.п 110 111/.

Мотиви неврахування судом окремих доказів.

Суд визнає неналежними доказами за кримінальним провадженням показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , оскільки показання даних свідків безпосередньо не відносяться до фактів завдання ударів та спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , котрі мали місце 11 липня 2023 року в АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю обвинуваченого ОСОБА_9 , котрий мешкає з нею в одному будинку в АДРЕСА_1 . 11 липня 2023 року, в другій половині дня, вона працювала на присадибній ділянці будинку із сторони городу, коли почула крики на вулиці Садовій. Вона зрозуміла, що це свариться її син: обвинувачений ОСОБА_9 із сусідкою потерпілою ОСОБА_7 , котра проживає в будинку АДРЕСА_3 напроти їхнього житлового будинку. Коли вона /тобто свідок ОСОБА_12 / із городу прийшла у двір домоволодіння, то побачила, що її син обвинувачений ОСОБА_9 уже знаходився у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 , де закрився у дворі, оскільки перед воротами домоволодіння на вулиці, знаходилися потерпіла ОСОБА_7 разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 та рідним братом ОСОБА_11 , котрі вимагали, щоб її син обвинувачений ОСОБА_9 вийшов до них на вулицю, на що обвинувачений ОСОБА_9 не погоджувався. При цьому ОСОБА_7 повідомила їй /тобто свідку ОСОБА_12 /, що її син, обвинувачений ОСОБА_9 наніс їй побої, але вона /тобто свідок ОСОБА_12 / не бачила цих подій на вулиці Садовій.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_9 , який мешкає з ним в одному будинку в АДРЕСА_1 . 11 липня 2023 року, в другій половині дня, він знаходився в одній із кімнат житлового будинку, коли почув крики на вулиці Садовій. Він зрозумів, що це свариться його син: обвинувачений ОСОБА_9 із сусідкою потерпілою ОСОБА_7 , котра проживає в будинку напроти їхнього житлового будинку по вулиці Садова. Коли він /тобто свідок ОСОБА_13 / із житлового будинку вийшов у двір домоволодіння, то побачив, що його син обвинувачений ОСОБА_9 , та його дружина ОСОБА_12 , уже знаходилися у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 . При цьому ворота у двір домоволодіння були закритими. Перед воротами домоволодіння на вулиці ОСОБА_18 , знаходилися потерпіла ОСОБА_7 разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 та рідним братом ОСОБА_11 , котрі вимагали, щоб його син обвинувачений ОСОБА_9 вийшов до них на вулицю, на що обвинувачений ОСОБА_9 не погоджувався. При цьому ОСОБА_7 повідомляла його дружину ОСОБА_12 , що їх син, обвинувачений ОСОБА_9 наніс їй побої, але він /тобто свідок ОСОБА_13 / цього не бачив.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки мешкає в житловому будинку АДРЕСА_1 . 11 липня 2023 року, в другій половині дня, вона працювала на присадибній ділянці свого будинку, коли почула крики на вулиці Садовій. Вона зрозуміла, що це сваряться її сусіди: обвинувачений ОСОБА_9 із сусідкою потерпілою ОСОБА_7 , котра проживає в будинку АДРЕСА_3 напроти її житлового будинку. Коли вона /тобто свідок ОСОБА_16 / вийшла на вулицю, вона забрала у свій двір дітей, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_7 виловлювалися на адресу один одного нецензурною лайкою. Подальший розвиток подій між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_7 вона не бачила, оскільки зайшла у двір свого домоволодіння.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що 11 липня 2023 року в другій половині дня, вона йшла по АДРЕСА_1 , коли почула крики на вулиці, котрі доносилися від житлового будинку АДРЕСА_1 , де мешкає обвинувачений ОСОБА_9 із своїми батьками. Вона зрозуміла, що це свариться саме обвинувачений ОСОБА_9 із сусідкою потерпілою ОСОБА_7 , котра проживає в будинку АДРЕСА_3 напроти житлового будинку сім`ї Кихтанів. Коли вона /тобто свідок ОСОБА_17 / підійшла ближче до даного домоволодіння, то побачила, що обвинувачений ОСОБА_9 знаходиться у дворі житлового будинку АДРЕСА_1 , де він закрився у дворі. Перед воротами даного домоволодіння на вулиці, знаходилися потерпіла ОСОБА_7 разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 та рідним братом ОСОБА_11 , котрі вимагали, щоб обвинувачений ОСОБА_9 вийшов до них на вулицю, на що обвинувачений ОСОБА_9 не погоджувався. При цьому ОСОБА_7 повідомила їй /тобто свідку ОСОБА_17 /, що обвинувачений ОСОБА_9 наніс їй побої, але вона /тобто свідок ОСОБА_17 / цього не бачила, оскільки при цій події на вулиці Садовій вона знаходилася на значній відстані.

Аналіз та оцінка приведених в сукупності належних та допустимих доказів, приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 в межах обвинувачення за обвинувальним актом, складеним 17 листопада 2023 року прокурором Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 за даним кримінальним провадженням. /а.к.п. 1 4/.

Спростування позиції обвинуваченого ОСОБА_9 в частині невизнання вини.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_9 не визнав вину в інкримінованих йому даних кримінальних проступках при викладених вище обставинах, та в судовому засіданні доводив, що він не наносив будь яких ударів потерпілій ОСОБА_7 протягом доби 11 липня 2023 року та він не причетний до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Суд критично оцінює позицію сторони захисту, щодо відсутності вини обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, оскільки дана позиція спростовується як показаннями потерпілої ОСОБА_7 , так і об`єктивними даними, якими є висновки судово медичних експертиз: №242 від 13 липня 2023 року /а.к.п. 105 107/, №279 від 26 жовтня 2023 року /а.к.п. 91/, №295 від 08 листопада 2023 року /а.к.п. 121 122/, котрі прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірним та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України та знаходяться в логічній послідовності з показаннями потерпілої ОСОБА_7 , наданими нею в судовому засіданні.

Суд визнає неспроможними доводи сторони захисту в судовому засіданні, про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_9 не може бути прийнята судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням. Не визнання в судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає спробою обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності, а також відсутністю у обвинуваченого ОСОБА_9 критичного аналізу своїх умисних дій, небажанням визнати неправомірність своїх умисних дій, при вчиненні кримінальних правопорушень відносно потерпілої ОСОБА_7 , яка є його сусідкою.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» /рішення від 18 червня 2015 року, заява №10705/12/ ЄСПЛ визначив, що суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Отже, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за обставин встановлених судом, повністю доведена і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст. ст. 85 87 КПК України, перевірених та оцінених у їх сукупності безпосередньо судом.

Наявність прямого умислу обвинуваченого ОСОБА_9 на вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами, що також повністю підтверджені доказами, яким суд надав оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні проступки, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_9 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо подій, які мали місце 11 липня 2023 року в денний час доби близько 15:40 години в місті Вознесенську Миколаївської області, на ділянці автодороги, що розташована по АДРЕСА_2 , суд кваліфікує за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_9 , щодо подій, які мали місце 11 липня 2023 року близько 17:30 години в АДРЕСА_1 , суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне тілесне ушкодження.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 .

Обставин, які б відповідно до ст. 66 КК України пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_9 в судовому засіданні не встановлено.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_9 в судовому засіданні не встановлено.

Мотиви ухвалення рішень щодо питань, які вирішуються судом та положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками проти здоров`я особи.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_9 , його соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, соціально психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що він повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено, що за місцем проживання він характеризується формально задовільно, має базову вищу освіту, не працює, сімейний стан не одружений, має на утриманні неаповнолітню дитину, є військовозобов`язаним, не отримував амбулаторної допомоги лікарів психіатра та нарколога Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, і на теперішній час він не перебуває на диспансерному обліку даних лікарів Комунального підприємства «Комунальне некомерційне підприємство Вознесенська багатопрофільна лікарня» Вознесенської міської ради, він не має непогашених судимостей. /а.к.п. 125 131/.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ч.1 ст.125 КК України, їх наслідки для потерпілої ОСОБА_7 та інші обставини кримінального провадження, при відсутності пом`якшуючих покарання обставини та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_9 , суд вважає можливим призначити обвинуваченому види основних покарань в виді штрафів, відповідно до меж, визначених санкціями ч.1 ст.126 та ч.1 ст.125 КК України для даного виду покарання, із застосуванням приписів ч.1 ст.70 КК України, відповідно до яких, при сукупності кримінальних правопорушень суд, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до ст.65 КК України.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд виходить із змісту ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Цивільній позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_9 не застосовувався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 визнати винним за пред`явленим обвинуваченням в скоєнні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України та призначити йому основне покарання в виді штрафу:

-за ч.1 ст.125 КК України в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень,

-за ч.1 ст.126 КК України в розмірі 40 /сорока/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 680 /шістсот вісімдесят/ гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначити остаточне основне покарання в виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, на користь держави в особі /отримувач: Миколаїв.ГУК/ТГ м.Вознесенськ, розрахунковий рахунок: UA0014446, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України /ЕАП/, код класифікації доходів бюджету: 21081100, найменування штрафи та інші санкції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1