Справа №705/1969/24
1-кп/705/904/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2024 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Архангельск, рф, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, працюючого на посаді монтажника у ФОП ОСОБА_5 (ГК «ТІМ»), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126, ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 24 лютого 2024 року близько 23.25 год., перебуваючи в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою завдання шкоди її здоров`ю, діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в той час, як потерпіла лежала на ліжку, схопив її обома руками за праву руку вище ліктьового суглобу та стиснув її невстановлену кількість разів, завдавши своїми діями фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, тим самим вчинивши діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Він же, 24 лютого 2024 року близько 23:30 години в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , в ході раптово виниклого конфлікту із матір`ю його співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи необережно, проявивши злочинну недбалість, тобто не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, штовхнув ОСОБА_7 в праве плече, від чого остання втратила рівновагу та впала на підлогу, внаслідок чого, отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відломків та відрив шиловидного відростку ліктьової кістки, які відповідно до висновку експерта № 05-7-01/125 від 14.03.2024 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Тим самим ОСОБА_4 вчинив діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Пояснив, що 24.02.2024 близько 23 години, перебуваючи вдома, у зв`язку із раптово виниклою неприязню до своєї співмешканки ОСОБА_6 , схватив її за руку, коли вона лежала на ліжку, та почав стискати руку та її трясти. Коли мати його співмешканки, яка також була вдома, почала захищати свою доньку, він, не маючи наміру завдати будь якої шкоди останній, штовхнув її в праве плече, від чого вона впала на підлогу та від падіння травмувала руку. Розуміє тяжкість вчиненого, розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчиненого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, та за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 39 років, осудний, не одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних та близьких відносинах, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, позицію потерпілих, виходячи з принципів розумності покарання, а також інші обставини справи, суд вважає за необхідне в даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді виправних робіт строком 6 місяців з відрахуванням 10 % від заробітку в доход держави; за ст. 128 КК України у виді виправних робіт на строк 8 місяців з відрахуванням 10 % від його заробітку в доход держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

У зв`язку із зазначеним, суд вважає за необхідне в даному випадку шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді виправних робіт на строк 8 місяців з відрахуванням від його заробітку 10 % в дохід держави.

Визначене обвинуваченому покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, пов`язані з домашнім насильством відносно своєї співмешканки та її матері, а тому згідно з ч.1 ст. 91-1 КК України суд приходить висновку, що в інтересах потерпілих від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одночасно з призначенням покарання слід застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, відповідно до якого (яких) на засудженого покласти обов`язок заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб на строк 1 місяць, що буде сприяти виправленню обвинуваченого та покращенню психологічного здоров`я потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 та ст.128 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді виправних робіт на строк 6 місяців з відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку в доход держави;

- за ст. 128 КК України у виді виправних робіт на строк 8 місяців з відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку в доход держави.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді виправних робіт на строк 8 місяців з відрахуванням 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку в доход держави.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід з покладанням на засудженого обов`язку у виді заборони листування, телефонних переговорів з особами, які постраждали від домашнього насильства, а саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, на строк 1 місяць.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1