Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6147/24 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І.
Номер провадження №11-сс/4805/322/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Ж итомира від 29.04.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 19.04.2024,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутній при розгляді скарги, а копію судового рішення отримав 15.05.2024; ухвалу слідчого судді просить скасувати та прийняти рішення згідно його заяви. Зазначає, що слідчим суддею невірно зазначено в ухвалі про те, що постановою від 28.08.2020 року кримінальне провадження №0000186 закрито, оскільки вказана постанова скасована ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04.06.2021 року. Вважає, що слідчий суддя фактично не розглядав його скаргу на бездіяльність керівника Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та не врахував вимоги ст. 214 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2024 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.175, 255, 256, 382, 364, 366, 396 КК України, за його заявою від 19.04.2024, вчинені, на його думку, начальником СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , слідчим Нищуком В, директором ДП ЗБТЗ ОСОБА_7 начальником відділу кадрів цього заводу ОСОБА_8 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність його конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Наведені у цій заяві відомості фактично свідчать про незгоду заявника із процесуальною діяльністю посадових осіб органів прокуратури Житомирської області, слідчих СУ ГУНП в Житомирській області та суддів, але при цьому заява не містить жодних даних про вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає можливим поновити заявнику строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який пропущений з поважних причин, оскільки останній був повідомлений про судовий розгляд, але подав заяву про розгляд скарги у його відсутності (а.п.8). Копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав 15.05.2024 року та апеляційну скаргу подав 15.05.2024.

Заслухавши доповідача, доводи заявника ОСОБА_5 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені ч.5 ст.214 КПК України.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

При цьому згідно із п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, до Реєстру вносяться крім іншого, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ними приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такими вагомими обставинами є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак складу злочину та підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, за таких обставин, кримінальне провадження не може бути розпочато.

Зазначене узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постановах ККС Верховного суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18.

Така законодавча конструкція ч. 1 ст. 214 КПК України має на меті забезпечити виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та його дієвості. Дійсно, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР органом досудового розслідування розпочинається кропітка та об`ємна робота щодо проведення досудового розслідування: визначається слідчий (детектив) чи група слідчих (детективів), які будуть здійснювати досудове розслідування певного кримінального провадження, призначається прокурор (прокурори), які будуть здійснювати процесуальне керівництво цим кримінальним провадженням, про що приймаються відповідні рішення, проводяться слідчі та процесуальні дії. Вказані рішення та дії передбачають залучення великої кількості відповідних осіб, які мають право їх приймати чи здійснювати, передбачають витрачання великої кількості процесуального часу та бюджетних коштів.

Саме тому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. В разі ж відсутності таких даних, слідчий, прокурор з метою недопущення вказаних негативних наслідків не повинні вносити такі відомості до ЄРДР (Ухвали Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2022 року у справі № 991/4166/22, провадження № 1-кс/991/4185/22 та від 13 жовтня 2022 року у справі № 991/4442/22, провадження № 1-кс/991/4459/22.

Разом з цим, у разі невнесення відомостей (бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ) заявник має право оскаржити таку відмову до слідчого судді.

Так, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, в заяві про кримінальні правопорушення від 19.04.2024, поданої на ім`я керівника Житомирської окружної прокуратури, ОСОБА_5 просив внести відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст.175, 255, 256, 382, 364, 366, 396 КК України, відносно начальника СУ ГУ НП у Житомирській області ОСОБА_9 , слідчого ОСОБА_10 , директора ДП ЗБТЗ ОСОБА_11 , начальника відділу кадрів цього заводу ОСОБА_12 , посилаючись на те, що начальник СУ ГУНП та слідчий не виконали рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.02.2024, яким зобов`язано було провести слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000186, фактично, на його думку, приховали від правосуддя злочини, вчиненні директором та начальником відділу кадрів ДП ЗБТЗ (а.п.2).

У відповідності до ч.4 ст.214 КПК України дана заява ОСОБА_5 була зареєстрована в Житомирській окружній прокуратурі, що спростовує доводи апелянта про порушення вимог ст.214 КПК України.

Слідчий суддя дійшов висновку, що викладені у вказаній заяві ОСОБА_5 відомості не містять об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, а фактично свідчать про його незгоду з процесуальною діяльністю відповідних посадових осіб.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що за своїм змістом заява ОСОБА_5 про кримінальні правопорушення від 19.04.2024 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення злочинів в розумінні вимог ст.11 КК України, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність складу злочину та підтверджують реальні конкретні події кримінального правопорушення, тобто відсутні вагомі обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а йдеться про суб`єктивну оцінку процесуальних дій слідчого та його керівника в межах іншого кримінального провадження №0000186, а тому підстав вважати відомості такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею невірно зазначено в ухвалі про те, що постановою від 28.08.2020 року кримінальне провадження №0000186 закрито, оскільки вказана постанова скасована ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04.06.2021 року, на переконання колегії суддів не впливає на висновки слідчого судді в даному провадженні.

Більш того, посилання апелянта на невиконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22.02.2024, яким зобов`язано було провести слідчі дії у кримінальному провадженні № 0000186 не підтверджено жодними доказами під час апеляційного розгляду, не долучено таких доказів ні до скарги, ні до апеляційної скарги.

На пропозицію колегії суддів щодо надання доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та відкладення апеляційного розгляду, ОСОБА_5 категорично заперечив та наполягав на розгляді справи в даному судовому засіданні за наявними у судовому провадженні матеріалами.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29.04.2024, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Житомирської окружної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 19.04.2024 без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: