Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2610/24
У Х В А Л А

26.04.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , секретар судового засідання ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду м. Виноградів питання про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження за № 0000157 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за № 0000157 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив про відмову від захисника ОСОБА_8 , посилаючись на те, що в подальшому його інтереси буде представляти захисник ОСОБА_9 .

Прокурор, потерпілий та захисники у підготовчому судовому засіданні не заперечили проти прийняття відмови обвинуваченого від захисника ОСОБА_8 ..

Відповідно до ст.54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Відмова обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_8 відбулась в присутності захисника. Обвинувачений залучив іншого захисника адвоката ОСОБА_9 ..

Враховуючи зазначені обставини, судом прийнято відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_8 , що не порушуватиме право обвинуваченого на захист.

Захисник ОСОБА_9 зазначив, що прокурор ОСОБА_5 не має повноважень на підтримання державного обвинувачення по даному кримінальному провадженні, оскільки в рамках кримінального провадження винесено три постанови про визначення групи прокурорів, які до суду не подано.

Прокурор ОСОБА_5 дані твердження захисника заперечив та надав суду копію постанови про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні, постановлену керівником Берегівської окружної прокуратури 01.03.2024, згідно якої визначено групу прокурорів по даному кримінальному провадженні і старшим групи визначено прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

З огляду на подану постанову, суд приходить до висновку, що прокурор ОСОБА_5 наділений повноваженнями прокурора по даному кримінальному провадженню.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження та заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, оскільки такий обраний ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду від 01.03.2024 та спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились.

Потерпілий ОСОБА_6 підтримав думку прокурора про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження та заперечив проти продовження обвинуваченому строку тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_9 заперечили проти призначення судового розгляду кримінального провадження та заперечили проти продовження строку тримання під вартою, просили обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_9 просив повернути обвинувальний акт прокурору з мотивів невідповідності вимогам КПК України, посилаючись на те, що в обвинувальному акті наведені речові докази та зазначено перелік проведених судових експертиз. Крім того захисник зазначив, що у обвинувальному акті вказано відомості про особи, які не мають відношення до справи, що є грубим порушенням вимог процесуального закону. З огляду на зазначене, просив винести відносно прокурора окрему ухвалу.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши зміст обвинувального акта, додатки до нього, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч.3 ст.291 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування;

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного.

Поданий до суду обвинувальний акт даним вимогам відповідає.

Обвинувальний акт підписано слідчим та прокурором.

Окремо викладено формулювання обвинувачення та розкрито правову кваліфікацію обвинувачення.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Твердження захисника, що наведені в обвинувальному акті відомості про речові докази та проведені судові експертизи суперечать вимогам КПК України судом не приймаються, оскільки зазначати дані відомості в обвинувальному акті згідно положень кримінально-процесуального закону не заборонено.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ч.ч. 2, 3 ст.291 КПК України. Прокурором виконано також приписи ч.4 ст. 291 КПК України, оскільки додано реєстр матеріалів досудового розслідування та розписку підозрюваного про отримання копії обвинувального акту.

З огляду на зазначене, доводи захисту щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України не відповідають дійсності.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п.2-4 ч.3 ст.314 КПК України, відсутні, відтак у задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити та призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Зазначення в тексті обвинувального акту про осіб, які не мають відношення до справи не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, такі огріхи можуть бути усунені під час судового розгляду.

За вказаних обставин суд не знаходить підстав для відповідного реагування щодо прокурора.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Цією ж нормою на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд погоджується з деякими доводами захисту, зокрема щодо неможливості обвинуваченим спотворити або знищити речові докази, оскільки доступ до таких у обвинуваченого відсутній.

Крім того в обвинуваченого є тісні родинні відносини. Його рідна сестра готова надати йому будинок для проживання, для уникнення можливого впливу на потерпілого.

Суд приходить до переконання, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, який є його сусідом, та свідків, з метою зміни їх показань, здійснювати на них тиск, усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на цей час не зменшилися, і не перестали існувати, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, згідно вимог ст. 12 КК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, судом враховується особа обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, перебуваючи на волі, зможе перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, ухилитися від суду, існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим, не є ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України, однак, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, що відповідає нормам національного законодавства, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені у підготовчому судовому засіданні обставини, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого у виді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Крім цього, враховуючи, що на даний час обвинувачений утримується в Державній установі Закарпатська установа виконання покарань № 9, відсутність заперечень учасників кримінального провадження щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції, суд, відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, приймає рішення про проведення судового засідання у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення.

Керуючись ст. ст. 54, 177, 181, 331, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмову обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника ОСОБА_8 прийняти.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта по матеріалах кримінального провадження № 0000157 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні на 14 годину 30 хвилин 03 травня 2024 року у приміщенні Виноградівського районного суду Закарпатської області.

В судове засідання викликати обвинуваченого, потерпілого, повідомити прокурора, захисника, свідків.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, а саме: з 26 квітня 2024 року до 24 червня 2024 року включно.

Судове засідання о 14 годині 30 хвилин 03 травня 2024 року по кримінальному провадженні за № 0000157 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, провести дистанційно у режимі відеоконференції для участі обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який доручити Державній установі Закарпатська установа виконання покарань № 9.

Копію ухвали про участь особи в судовому засіданні в режимі відеоконференції направити негайно керівнику Державної установи Закарпатська установа виконання покарань № 9 та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинуваченому ОСОБА_7 .

На ухвалу в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3