Справа № 161/3800/24
Провадження № 1-кп/161/550/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 квітня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 18.02.2024 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцька, Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , із середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2016 та 2012 років народження, офіційно працюючого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 17 лютого 2024 року близько 19 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 , що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс металевою трубою чотири удари у тім`яну ділянку голови зліва та справа, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох поверхневих забійних ранок в тім`яній ділянці голови справа та зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 104 від 19.02.2024 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та двох забійних ран в тім`яній ділянці голови зліва, які згідно висновку судово-медичного експерта за № 104 від 19.02.2024 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, по скільки для її лікування необхідний час більше шести діб.

Окрім того, він же, 17 лютого 2024 року близько 19 години, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин із потерпілою ОСОБА_4 , умисно наніс металевою трубою два удари у тім`яну ділянку голови зліва, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкірного крововиливу в тім`яній ділянці голови дещо зліва, яке згідно висновку судово-медичного експерта за № 109 від 19.02.2024 відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, в тому числі що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинення кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 17.02.2024 року близько 19.00 год. будучи у квартирі АДРЕСА_3 наніс потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила факт нанесення їй обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень за обставин зазначених в обвинувальному акті. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та не наполягає на суворій мірі покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати кримінальне провадження за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Допитана свідок ОСОБА_7 зазначила суду, що є сусідкою обвинуваченого та потерпілих та очевидцем події, що мала місце 17 лютого 2024 року близько 19 години, за адресою: АДРЕСА_4 а підтвердила усі обставини, зазначені в обвинувальному акті.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України та своїми умисними протиправними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних проступків, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у скоєному, має постійне місце проживання та реєстрації, офіційно працевлаштований, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, потерпілі претензій матеріального та морального характеру не мають.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст.174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ - фрагмент алюмінієвої труби із нашаруванням речовини бурого кольору знищити.

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.02.2024 на речі та предмети, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1