Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/1439/24
Провадження № 1-кп/644/459/24
УХВАЛА

Іменем України

01 липня 2024 року Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.09.2022 року №0003060, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Дніпропетровськ, громадянки України, пенсіонерка, одружена, раніше не судима, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченої за ч.3 ст. 111-1 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження. Триває судовий розгляд. Допитано обвинувачену, частину свідків, розгляд справи відкладено у зв`язку із викликом свідків.

Строк дії запобіжного заходу спливає, прокурором подано клопотання про його продовження на строк 60 діб без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що підозра є обґрунтованою, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Просив врахувати, що ОСОБА_5 обвинувачується у колабораційній діяльності, а саме у здійсненні дій спрямованих на впровадження стандартів освіти держави агресора. Необхідність продовження строку запобіжного заходу обґрунтована продовженням існування ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді під час її обрання, та обставина, що ОСОБА_5 добровільно співпрацювала із окупаційною адміністрацією, толерантно віднеслась до захоплення частини території, підтримувала дії держави агресора. Вважав, що іншій запобіжний захід не забезпечить належне виконання обов`язків обвинуваченою, а також, просив відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави та врахувати положення ч.6 ст. 176 КПК України.

Захисник проти задоволення клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував, подав суду письмові заперечення, посилався на те, що його підзахисна раніше не судима, є пенсіонером за віком, страждає рядом хронічних захворювань, за місце роботи має грамоти за успішну діяльність в області освіти, має постійне місце проживання, одружена, доглядає за матір`ю чоловіка, яка проживає із ними, її син приймає безпосередню участь у заходах оборони в лавах ЗСУ. При вирішення питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу просив враховувати, що ризики наведені прокурором не доведені, інкримінований злочин не є тяжким, передбачає покарання і не з позбавленням волі, вважав, що доцільним буде змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання чи домашній арешт, свої обов`язки вона виконувала. Просив врахувати позиції Європейського суду з прав людини в рішення «Штепа проти України».

Обвинувачена доводи захисника підтримала.

Відповідно до ч.1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року обвинуваченій було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений, строк дії запобіжного заходу спливає до наступної дати судового засідання.

Суд вважає, що підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу. Наразі продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Існує можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду обґрунтовано може викликати загрозу втечі обвинуваченої, в рамках провадження не допитано всіх свідків, це не виключає імовірний ризик впливу обвинуваченої.

Доводи сторони обвинувачення щодо існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження, будь-яких даних про те, що ОСОБА_5 раніше притягалась до відповідальності, вчиняла протиправні дії чи намагалась продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, не було встановлено.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченої, те, що вона раніше не судима, працювала, має постійне місце реєстрації, міцні соціальні зв`язки, має повнолітнього сина, який проходить службу в ЗСУ, є особою похилого віку та має ряд хронічних захворювань, окрім того, посилалась на те, що з нею та її чоловіком проживає його мати, яка потребує догляду в силу віку та стану здоров`я, але будь-яких даних щодо неможливості перебування обвинуваченої в умовах слідчого ізолятора матеріали справи не містять. Окрім того, доводи викладені захисником в клопотанні були предметом оцінки при вирішенні попереднього клопотання сторони обвинувачення та нових доводів щодо недоцільності застосування саме такого запобіжного заходу не наведено.

Запобігти ризикам, що продовжують існувати, шляхом обрання іншого запобіжного заходу не є можливим, продовження строку тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, про що викладено правові позиції в рішеннях ЄСПЛ, окрім того, відповідно до ч.6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, в тому числі і передбачених ст. 111-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід виключно тримання під вартою. При цьому, суд не вбачає підстав для визначення розмір застави.

З урахуванням досліджених доводів сторін, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, обставин вчиненого правопорушення, суд вважає, що запобігти ризикам, що продовжують існувати і забезпечити можливість судового розгляду кримінального провадження може виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Закінчити розгляд справи не є можливим до встановленого 2-місячного строку з причин, що не залежать від суду, тому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. ст. 331, 391 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 29.08.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 01.07.2024 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченою, її захисником, прокурором, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання та судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1