ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2024 р. 594/98/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики угоду про визнання винуватості, яка надійшла до суду після надходження обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000236 від 18.11.2023 року, укладену між прокурором Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем та жителем АДРЕСА_1 , громадянином України, освіта середньо спеціальна, не працюючим, одруженим, на утримання має двох неповнолітніх дітей, раніше не судимим

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.11.2023 року відповідно до розстановки нарядів ВП №1 (м.Борщів) ЧРВІТ ГУНП в Тернопільській області інспектор сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_7 перебували у складі добового наряду групи реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м.Борщів) Чортківського районного відділу поліції Національної поліції в Тернопільській області.

18.11.2023 року під час несення служби по охороні публічної безпеки і порядку, безпеки дорожнього руху приблизно о 19:01 год. нарядом СРПП ВП №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області у складі інспектора сектору ОСОБА_6 та поліцейського сектору ОСОБА_7 та начальника сектору ОСОБА_8 на службовому автомобілі марки «Renault» (Рено) д.н.з. НОМЕР_1 на підставі п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» на проїжджій частині дороги по АДРЕСА_2 зупинено легковий автомобіль марки Фольксваген модель Гольф д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 так як останній керуючи даним транспортним засобом порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: о 19.01 год. 18.11.2023 року ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом, рухався заднім ходом в с. Глибочок Борщівська ТГ по вулиці Середина в напрямку перехрестя 3 вулицею Центральна, чим порушив вимоги п. 10.10 Правил дорожнього руху України.

Під час перевірки документів на підставі п.2 ч.1 ст.32 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області у складі ОСОБА_7 також виявлено, що ОСОБА_4 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Після цього поліцейським сектору ОСОБА_7 було запропоновано ОСОБА_4 на місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотест 6810» з метою встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_4 категорично відмовився, також відмовився проїхати у найближчий медичний заклад для проходження такого огляду.

Після цього, до початку складання у відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 4 і ч. 2 п. 5 розділу І наказу МВС України від 07.11.2015 № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» вищевказаним нарядом СРИП ВП № 1 (м. Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області у складі інспектора сектору ОСОБА_6 та поліцейського сектору ОСОБА_7 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_4 , у останнього виник злочинний умисел надати пропозицію у неправомірної вимоги поліцейському СРПП ВП № 1 (м. Борщів) Чортківського РВГП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 за вчинення дій, з використанням службового становища, щодо не притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, 18.11.2023 року в період часу з 19.01 по 19.13 год. ОСОБА_4 , якого було попереджено про здійснення відеофіксації у відповідності до ст. 40 З/У «Про національну поліцію», діючи умисно, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_7 є службовою особою правоохоронного органу, розуміючи протиправність своїх дій і настання суспільно небезпечних наслідків, з метою уникнення адміністративної відповідальності за адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ч. 2 ст. 122 КУпАП, знаходячись біля службового автомобіля поліції марки «Renault» (Рено) д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) на проїжджій частині по АДРЕСА_2 в усній формі запропонував поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Борщів) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді надання грошових коштів за не притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.122 КУпАП та відразу був попереджений поліцейським сектору ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність, згідно ст. 369 КК України за надання пропозиції неправомірної вигоди службовій особі.

Незважаючи на це, продовжуючи свої протиправні дії 18.11.2023 року приблизно о 19.13 год. ОСОБА_4 , діючи умисно, в особистих інтересах, з метою уникнення від притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.2 ст.122 КУпАП, будучи попередженим про кримінальну відповідальність передбачену ч.1 ст.369 КК України, знаходячись біля службового автомобіля поліції марки «Renault» (Рено) д.н.з. НОМЕР_1 (на синьому фоні) на проїжджій частині по АДРЕСА_2 , під час розгляду справ про адміністративне правопорушення, в усній формі запропонував поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Борщів) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 200 (двісті) 300 (триста) євро за вчинення дій, з використанням службового становища, щодо не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ч. 2 ст.122 КУпАП, після чого також був попереджений поліцейським сектору ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність, згідно ст. 369 КК України за надання пропозиції неправомірної вигоди службовій особі.

Після пропозиції надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 , працівники поліції в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», вжили невідкладних заходів, щодо попередження, своєчасного виявлення злочину, шляхом подання повідомлення на лінію «102» та реєстрації рапорту про виявлення кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України тобто пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення нею будь якої дії з використанням наданого їй службового становища.

В ході досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 19 березня 2024 року уклали угоду про визнання винуватості у присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України. ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої та пред`явленої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 2 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Визнання вини, щире каяття, згідно ст.66 КК України, судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого і просив суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, при цьому обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.472 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, суд з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, особи винуватого, доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому покарання у межах санкції ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу в дохід держави.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 314, 367-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 березня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Борщівського відділу Чортківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 19 березня 2024 року покарання у виді штрафу розміром 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, грошова сума якого становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речі - два оптичних диски торгової марки «НР», об`ємом 4.7 GB кожен, під №CMDR47GCFMWM03-5001 65KC0115 та під № НОМЕР_3 , які упаковано в паперовий конверт «Національна поліція України», зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1