Провадження № 1-кс/752/1845/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання cтаршого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2023, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Поліське Київської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.1 ст.366-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000008 від 12.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України. Клопотання погодила прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000008 від 12.01.2023 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу № 7 від 12.01.2022 ОСОБА_8 перебував на посаді заступника начальника управління - начальника відділу військового законодавства управління нормотворчої діяльності та законодавства у сфері оборони Департаменту юридичного забезпечення Міністерства оборони України. Наказом № 43 від 04.02.2022 ОСОБА_8 призначений на посаду заступника начальника Головного управління майна та ресурсів. Відповідно до наказу № 12 від 12.01.2023 державного секретаря Міністерства оборони України ОСОБА_8 призначено на посаду начальника Головного управління капітальних вкладень.

Так, ОСОБА_8 в період перебування на посаді начальника Головного управління капітальних вкладень наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, є особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Слідством встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мають спільних неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно із частинами 1 та 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а", "в" і "г" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно із частиною 1 статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» у деклараціях, серед іншого, зазначаються відомості про персональні данні особи, що їх декларує, об`єкти нерухомості, цінне рухоме майно, отримані доходи, наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку; банківські та інші фінансові установи, у тому числі за кордоном, у яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки (незалежно від типу рахунку, а також рахунки, відкриті третіми особами на ім`я суб`єкта декларування або членів його сім`ї) або зберігаються кошти, інше майно тощо.

Таким чином, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_8 , як службова особа Головного управління капітальних вкладень, належав до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону,в тому числі в частині обов`язку щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді начальника Головного управління капітальних вкладень знав та розумів, що на нього покладено обов`язки додержуватися Конституції та законів України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_8 , усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення умисно, обіймаючи посаду начальника Головного управління капітальних вкладень, у період з 18.06.2022 по 13.05.2023 набув активи вартістю 13 863 073,3 гривень, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами та які значно перевищують його законні доходи, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , 11.02.2022 року, о 13 год. 39 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснивши вихід у мережу Інтернет та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК за URL-адресою https://nazk.gov.ua затверджену НАЗК форму декларації, із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, подав щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік.

Перед підписанням декларації ОСОБА_8 ознайомився з попередженням про відповідальність за внесення до неї завідомо недостовірних відомостей, а також підтвердив їх повноту та достовірність шляхом проставлення відповідної відмітки.

Перелік інформації, яка зазначається у декларації, визначений ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції». При цьому під час заповнення декларації суб`єкти декларування, в тому числі і ОСОБА_8 , ознайомлюються із методичними настановами щодо заповнення декларації. Таким чином, ОСОБА_8 був обізнаний із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації за 2021 рік.

Так, в ході заповнення вищевказаної декларації, ОСОБА_8 вніс до її відповідних розділів інформацію про членів сім`ї декларування, об`єкти нерухомості, доходи, у тому числі подарунки, грошові активи, банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» вищевказаної декларації, ОСОБА_8 зазначив суми коштів у розмірі 1 009 602 грн. як дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи та виплати чи відшкодування, які здійснюються професійними спілками своїм членам у розмірі 2 000 гривень.

У розділі 12 «Грошові активи» вищевказаної декларації, ОСОБА_8 зазначив 50 000 грн. як свої особисті заощадження у вигляді готівкових коштів.

При цьому, будь-які інші грошові активи або будь-які фінансові зобов`язання ОСОБА_8 у щорічній Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, не вказав.

Також, ОСОБА_8 14.11.2023 року о 08 год. 34 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснивши вихід у мережу Інтернет та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК за URL-адресою https://nazk.gov.ua затверджену НАЗК форму декларації, із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, подав щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

Перед підписанням декларації ОСОБА_8 ознайомився з попередженням про відповідальність за внесення до неї завідомо недостовірних відомостей, а також підтвердив їх повноту та достовірність шляхом проставлення відповідної відмітки.

Перелік інформації, яка зазначається у декларації, визначений ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».При цьому під час заповнення декларації суб`єкти декларування, в тому числі і ОСОБА_8 , ознайомлюються із методичними настановами щодо заповнення декларації. Таким чином, ОСОБА_8 був обізнаний із правилами заповнення декларації перед початком внесення інформації до розділів декларації за 2022 рік.

Так, в ході заповнення вищевказаної декларації, ОСОБА_8 вніс до її відповідних розділів інформацію про членів сім`ї декларування, об`єкти нерухомості, доходи, у тому числі подарунки, грошові активи, банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» вищевказаної декларації, ОСОБА_8 зазначив суми коштів у розмірі 733 961 гривень, як дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи та дохід від відчуження рухомого майна (крім цінних паперів та корпоративних прав) зазначив суму у розмірі 438 720 гривень.

У розділі 12 «Грошові активи» вищевказаної декларації, ОСОБА_8 зазначив 800 000 гривень, як свої особисті заощадження у вигляді готівкових коштів.

У розділі 13 «Фінансові зобов`язання» вищевказаної декларації ОСОБА_8 зазначив вид зобов`язання позику від громадянина України ОСОБА_12 у розмірі 3 200 000 гривень. Дата виникнення зобов`язання 25.11.2021 року.

При цьому, будь-які інші грошові активи або будь-які фінансові зобов`язання ОСОБА_8 у щорічній Декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, не вказав.

Незважаючи на вищевикладене, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.11.2023, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 14.11.2023 ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого незаконного збагачення, набув активів вартістю 13 863 073,3 гривень.

Враховуючи те що, ОСОБА_8 є державним службовцем категорії «б» та зобов`язаний у відповідності до положень Закону України «Про запобігання корупції» подавати щорічну декларацію про майновий стан ОСОБА_8 діючи умисно з метою особистого незаконного збагачення оформив право власності на рухоме та не рухоме майно на особу не відображену в своїх деклараціях цивільну дружину громадянку України ОСОБА_9 та громадянку України ОСОБА_13 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.06.2022, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на набуття за його дорученням іншими фізичними особами активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Так, відповідно до попереднього договору купівлі - продажу № 490 від 08.06.2022 на основі якого 27.09.2022 між ТОВ «Готельно - розважальний комплекс «Столиця» та ОСОБА_9 » укладеного договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до якого ОСОБА_9 набула право власності на квартиру за ціною 3 622 400 гривень.

08.12.2022 ОСОБА_9 видала довіреність № 2074 посвідчену приватним нотаріусом ОСОБА_14 , згідно з якою уповноважує ОСОБА_8 представляти інтереси з питань придбання будь-якого нерухомого майна ОСОБА_8 від імені ОСОБА_9 .

ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів з метою незаконного збагачення, на підставі довіреності № 2074, виданої від імені ОСОБА_9 , уклав договір купівлі-продажу гаражного боксу № НОМЕР_1 від 27.12.2022, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до якого ОСОБА_9 набула право власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 вартістю 79 491 гривень.

В подальшому, відповідно до договору купівлі продажу квартири № 2479 від 04.04.2023 ОСОБА_9 та ОСОБА_13 придбали в рівних частинах по 1/2 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 , у ОСОБА_15 . Відповідно до якого ОСОБА_9 та ОСОБА_13 набули право власності на квартиру № 76 вартістю 2 001 300 гривень.

ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів з метою приховування повної вартості квартири під час особистої зустрічі з ОСОБА_15 передав останньої кошти у сумі 87 000 доларів США.

Також, 26.04.2023 між ТОВ «Готельно - розважальним комплексом «Столиця» та ОСОБА_9 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення АДРЕСА_7 , відповідно до якого ОСОБА_9 набула право власності на нежитлове приміщення № 14, вартість якого становить 74 599,99 гривень.

В подальшому, 16.05.2023 ОСОБА_9 придбала відповідно до договору купівлі-продажу машино-місце (гараж) № НОМЕР_2 , розташоване за адресою: АДРЕСА_8, вартість якого становить 500 000 гривень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановленими обставин, вирішив придбати автомобіль марки «LEXUS LX 570» 2011 року.

З цією метою ОСОБА_8 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надав вказівку здійснити 31.01.2023 своїй цивільній дружині - ОСОБА_9 , придбання автомобіля марки «LEXUS LX 570» 2011 року.

31.01.2023 ОСОБА_9 на вказівку ОСОБА_8 , відповідно до інформації з сервісного центру МВС, набула право власності на транспортний засіб автомобіль марки «LEXUS LX 570» 2011 року, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартість якого становить 100 000 грн.

Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надав цінову інформацію щодо довідкової вартості для вказаної модифікації транспортного засобу автомобіля «LEXUS LX 570» 2011 року, станом на 31.01.2023, яка складає 1 508 840 гривень.

29.11.2023 під час проведення обшуку у ОСОБА_8 вилучено мобільний телефон марки «Galaxy S22 Ultra». В ході проведення огляду мобільного телефону виявлено переписку ОСОБА_8 стосовно ремонту автомобіля марки «LEXUS LX 570».

Також відповідно до відомостей інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон України (система «Аркан») ОСОБА_8 28.10.2023 в`їхав на територій України на вказаному автомобілі марки «LEXUS LX 570» 2011 року, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Крім того, користуванням ОСОБА_8 у період часу з 17.06.2023 по 02.07.2023 автомобілем марки «LEXUS LX 570» 2011 року, державний номерний знак НОМЕР_3 , підтверджується проведенням огляду комплексної системи відеоспостереження «Безпечна столиця».

В подальшому, 18.06.2022 ОСОБА_9 відповідно до інформації з сервісного центру МВС, набула право власності на транспортний засіб автомобіль марки «BMW 428I» 2015 року, державний номерний знак НОМЕР_4 , вартість якого становить 10 000 грн.

ОСОБА_8 продовжуючи злочинний умисел, спрямований на набуття ним активів з метою незаконного збагачення та приховування повної вартості транспортного засобу автомобіля марки «BMW 428I» 2015 року, державний номерний знак НОМЕР_4 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_16 передав останньої кошти за вищевказаний автомобіль в сумі 18 800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 18.06.2022 еквівалентно 549 992,12 гривень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановленими обставин, вирішив придбати автомобіль марки «NISSAN ROGUE» 2018 року.

З цією метою ОСОБА_8 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, надав вказівку здійснити своїй цивільній дружині - ОСОБА_9 придбання автомобілю «NISSAN ROGUE» 2018 року.

07.05.2022 на підставі довіреності № 1718, виданої ОСОБА_17 посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_18 , згідно з якою ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 уповноважує на розпорядження транспортним засобом автомобілем марки «NISSAN ROGUE» 2018 року, державний номерний знак НОМЕР_5 .

10.05.2022 ОСОБА_20 на підставі довіреності №1800 передоручає розпоряджатися автомобілем марки «NISSAN ROGUE» 2018 року, державний номерний знак НОМЕР_5 ОСОБА_9

16.05.2022 на підставі договору купівлі-продажу № 8041/2022/3176121 ОСОБА_9 продала вищевказаний транспортний засіб своєму батьку ОСОБА_22 , вартість якого згідно договору купівлі-продажу становить 49 000 гривень.

19.10.2023 ОСОБА_22 на підставі договору купівлі-продажу продав вищевказаний транспортний засіб своїй дружині ОСОБА_13 , вартість якого згідно договору купівлі-продажу становить 450 000 гривень.

Разом з тим, Київський науково-дослідний інститут судових експертиз надав цінову інформацію щодо довідкової вартості для вказаної модифікації транспортного засобу автомобіля «NISSAN ROGUE» 2018 року, станом на 15.05.2023, що складає 784 910 гривень.

В подальшому 01.02.2023 під час обушку за місцем проживання ОСОБА_8 виявлено кошти на загальну суму 3 561 372 гривень.

Також, в ході досудового розслідування 29.11.2023 проведено обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 в ході якого вилучено, свідоцтво № 2077 від 06.10.2023, видане Українською православною церквою про дозвіл (благословення) на вступ у шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , видаткові накладні та фіскальні чеки на придбання побутової техніки на загальну суму 938 406,41 гривень, фіскальні чеки на придбання побутової техніки на загальну суму 255 000 гривень. Окрім того, вилучено кошти в сумі 600 000 гривень, 238 000 гривень, 150 000 гривень, 23 200 гривень, 800 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 29 091, 52 гривень; 2 700 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 98 183,88 гривень; 625 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 24 885,75 гривень; 1 040 Євро, що за офіційним курсом НБУ станом 29.11.2023 еквівалентно 41 409,9 гривень.

Згідно з інформацією Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з січня по травень 2022 року доходи ОСОБА_9 та членів її родини становлять: ОСОБА_13 - 199 061,82 гривень, ОСОБА_22 - відсутні.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру пенсійного фонду України ОСОБА_22 з січня 2022 по травень 2022 отримав - 9 670 гривень пенсійних виплата, ОСОБА_13 з січня 2022 по травень 2022 отримала - 94 321,6 гривень пенсійних виплата.

Відповідно до інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, доходи ОСОБА_9 з 1998 роки по 2020 становлять - 1 299 577, 42 гривень, доходи з 2021 рік по 2023 рік - відсутні.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у набутті особою, уповноваженою на виконання функцій держави, місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 368-5 КК України.

Крім того, слідством встановлено, що ОСОБА_8 діючи умисно, 14.11.2023 о 08 год. 34 хв., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, здійснивши вихід у мережу Інтернет та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК за URL-адресою https://nazk.gov.ua затверджену НАЗК форму декларації, із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, подав щорічну Декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік.

В ході заповнення вищевказаної декларації, ОСОБА_8 вніс до її відповідних розділів інформацію про членів сім`ї декларування, об`єкти нерухомості, доходи, у тому числі подарунки, грошові активи, банківські та інші фінансові установи, у яких відкрито рахунки суб`єкта декларування.

У розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» вищевказаної декларації, ОСОБА_8 зазначив суми коштів у розмірі 733 961 гривень, як дохід у вигляді заробітної плати отриманої за основним місцем роботи та дохід від відчуження рухомого майна (крім цінних паперів та корпоративних прав) зазначив суму у розмірі 438 720 гривень.

У розділі 12 «Грошові активи» вищевказаної декларації, ОСОБА_8 зазначив 800 000 гривень, як свої особисті заощадження у вигляді готівкових коштів.

Одночасно з тим, в період часу з 10.05.2022 по 27.12.2022 за дорученням та в інтересах ОСОБА_8 іншими фізичними особами набуто активи, вартість яких перевищує 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

З цією метою ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за невстановлених обставин, передав ОСОБА_9 кошти в сумі 5 036 793,12 гривень для придбання активів і був зобов`язаний відобразити повні та достовірні відомості в декларацію особи уповноваженої на виконання функції держави за 2022 рік.

У свою чергу, ОСОБА_9 за вказані кошти в сумі 5 036 793,12 гривень, діючи за вказівкою та безпосередньо в інтересах ОСОБА_8 , в період часу з 10.05.2022 по 27.12.2022, придбала наступне майно: автомобіль марки «NISSAN ROGUE» 2018 року, державний номерний знак НОМЕР_5 вартістю 784 910 гривень; автомобіль марки «BMW 428I» 2015 року, державний номерний знак НОМЕР_4 вартість 549 992,12 гривень; квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 3 622 400 гривень.

ОСОБА_8 від імені ОСОБА_9 придбав гаражний бокс № НОМЕР_1 , розташований за адресою: м. Київ, вул. Деміївська, 37 вартістю 79 491 гривень.

Завершуючи свій злочинний умисел направлений на подачу завідомо недостовірних відомостей у декларацію особи, уповноважену на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_8 вніс до розділу 12 «Грошові активи» щорічної декларації за 2022 рік завідомо недостовірні відомості, а саме не вказав наявність грошових активів в сумі 3 064 112,12 гривень.

Отже, ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді заступника начальника Головного управління майна та ресурсів, тобто будучи державним службовцем, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», маючи на меті приховання наявних у нього грошових коштів, діючи умисно, завідомо не вказав у поданій щорічній декларації за 2022 рік відомості про грошові активи в сумі 3 064 112,12 гривень, що відрізняється від достовірних відомостей на суму понад 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366-2 КК України.

23.02.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить застосувати щодо підозрюваногоОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, із визначенням застави, що перевищує чотири тисячі п`ятсот вісімдесят шість розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 13 800 000 гривень; в разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, де останній фактично проживає, а саме міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків. Зазначив, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є необґрунтованою, відсутні достатні докази для підозри особи у вчиненні кримінальних правопорушень, що виключає можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу. Підозра сформована на основі припущень про внесення ОСОБА_8 недостовірних відомостей до декларації та його незаконного збагачення, до чого слідство дійшло через помилкове ототожнення як членів сім`ї ОСОБА_8 осіб, які в родинних стосунках з ним не перебувають. Ризики, про існування яких вказує слідчий у клопотанні, є надуманими і недоведеними. Досудове розслідування у кримінальному провадженні в рамках якого ОСОБА_8 повідомлено про підозру триває понад рік і за цей час ОСОБА_8 вчасно і в повному обсязі виконував свої процесуальні обов`язки. Під час проведення обшуку у ОСОБА_8 вилучено паспорт для виїзду за кордон і до цього часу паспорт перебуває в розпорядженні слідчого органу. Вказані обставини спростовують ризик виїзду ОСОБА_8 за кордон. Захисник звернув увагу на міцні соціальні зв`язки ОСОБА_8 , а саме наявність у нього двох неповнолітніх дітей, 2012 та 2015 року народження, а також повнолітню доньку та онуків. Ризик впливу на недопитаних свідків обгрунтовується отриманням доступу до даних про вже допитаних свідків, що виключає обґрунтованість цього ризику. Докази здійснення ОСОБА_8 впливу на свідків відсутні. Ризик можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не містить конкретних обґрунтувань та доказів, якими б вказувалось щодо яких слідчих дій та у який спосіб ОСОБА_8 мав би вчиняти перешкоди. Крім того, захисник послався на необґрунтованість визначеного стороною обвивання розміру застави, який є завідомо непосильним для підозрюваного. На підставі зазначеного захисник просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Письмові заперечення захисника долучено до матеріалів клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, пославшись необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри. Зазначив, що у органу досудового розслідування відсутні докази того, що внаслідок описаних у повідомленні про підозру дій, ОСОБА_8 особисто збагатився, у змісті повідомлення про підозру викладено обставини щодо майна, яке було набуто Кожевніковою, а не ОСОБА_8 . Також захисник послався на необґрунтованість та недоведеність ризиків про існування яких вказує слідчий у клопотанні. Також пояснив, що ОСОБА_8 звільнився із займаної посади в лютому 2024 року і у нього відсутні джерела для існування та сплати застави у визначеному органом досудового розслідування завідомо непомірному розмірі.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у місті Києві здійснюється розслідування кримінального провадження №0000008 від 12.01.2023 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

23.02.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 368-5, ч. 1 ст. 366-2 КК України.

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, ОСОБА_8 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_8 міг вчинитизазначені вище злочини.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_8 вчинив зазначені кримінальні правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копіях: декларацій ОСОБА_8 за 2021 та 2022 роки; протоколів допиту свідків; протоколів пред`явлення особи для впізнання; протоколів огляду; протоколів НСРД; інших відомостей, долучених до клопотання.

Сторона захисту стверджуючи про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 будь-яких доказів на підтвердження таких обставин до матеріалів клопотання не надали.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_8 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_8 вищезазначених кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні ряду злочинів серед яких є тяжкий злочин (ст. 368-5 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На спростування наявності існування цього ризику захисники посилались на те, що ОСОБА_8 тривалий час було відомо про кримінальне провадження, оскільки розслідування кримінального провадження триває понад рік і за цей час ОСОБА_8 не вчиняв дій з метою переховування від органу досудового розслідування. Проте належна процесуальна поведінка ОСОБА_8 до моменту пред`явлення йому підозри не може свідчити про його таку ж саму процесуальну поведінку у цьому кримінальному провадженні після того як він набув статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Посилання захисників на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність у нього неповнолітніх дітей, не нівелюють ризик переховування підозрюваного.

Доводи захисників про те, що на даний час паспорт ОСОБА_8 для виїзду за кордон не перебуває у розпорядженні останнього, не спростовують ризик переховування, оскільки такі дії підозрюваний може здійснити і на території України або шляхом виїзду на непідконтрольні Україні території.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Вказані обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження підтверджують наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_8 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Разом з тим, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи сторони обвинувачення про існування ризику того, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки, окрім формального посилання у змісті клопотання на наявність цього ризику, будь-яких доводів в обґрунтування можливості ОСОБА_8 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в ході розгляду клопотання прокурором наведено не було. У зв`язку з цим слідчий суддя вважає недоведеним наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного, стан здоров`я, сімейний стан, матеріальний стан (офіційно не працевлаштований), раніше не судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів та доведених стороною обвинувачення двох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою прокурор на основі наданих доказів не довів обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, які доведені прокурором у судовому засіданні.

У зв`язку із цим, у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 слід відмовити.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не довів обставину, передбачену пунктом 3 ч. 1 цієї статті, то слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 194 КПК України, враховуючи встановлені обставини, наведені вище, щодо вчинення кримінальних правопорушень та особи підозрюваного, дійшов висновку про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покладання на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, з передбаченого частиною п`ятою цієї статті переліку.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним прокурором ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки, виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, є необхідним та достатнім застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Також у відповідності до положень ч.5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного слід покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При визначенні строку, на який на підозрюваного покладаються зазначені вище обов`язки, з передбаченого ч. 5 ст. 195 КПК України переліку, слідчий суддя враховує, що обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців, а також те, що досудове розслідування відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Таким чином, зазначені вище обов`язки слід покласти на підозрюваного в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.04.2024 включно.

Керуючись статтями 132, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання cтаршого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто по 23.04.2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, а саме: м.Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.

Строк дії ухвали до 23.04.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1