Справа № 944/826/24
Провадження №1-кп/944/832/24
26.02.2024 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
В провадженні Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
26 лютого 2024 року прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав клопотання, в якому просить продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати в період доби з 22.00 год. по 07.00 год. житло за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та з продовженням виконання обов?язків, вказаних в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 серпня 2023 року, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора або суду; прибувати до суду за першою вимогою; не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 та працівниками митного поста «Краковець» Львівської митниці, а також працівниками управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.
У подальшому ОСОБА_4 , отримавши грошові кошти, засвідчила печаткою ОСОБА_7 контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, після чого ОСОБА_7 залишив територію митного поста, в`їхавши на територію України.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, що обіймає посаду у державному органі та здійснює функції представника влади, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи логін « ОСОБА_8 », який надавав їй право доступу до автоматизованої системи митного оформлення (АСМО) - «Інспектор», о 12.36 год. 28.05.2023, перебуваючи на своєму робочому місці в зоні митного контролю, а саме в павільйоні митного оформлення смуги руху «Зелений коридор» у напрямку в`їзд в Україну міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Краківець - Корчова» митного поста «Яворів» Львівської митниці, що розташований за адресою: Львівська область, Яворівський район, смт. Краковець, вул. Михайла Вербицького, 54, достовірно знаючи що у транспортному засобі знаходиться вантаж, який підлягає декларуванню, з метою приховати факт попереднього отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , умисно внесла до офіційного документу, а саме до вказаної бази даних завідомо неправдиві відомості про завершення митних формальностей щодо ОСОБА_7 та транспортного засобу «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter», д.н.з. НОМЕР_1 , як такого, що в`їхав на територію України без вантажу, що підлягає декларуванню.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.
Обставини, що дали підстави обґрунтовано обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України підтверджуються зібраними у ході досудового розслідування доказамию
29 серпня 2023 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 від 30 серпня 2023 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на неї наступних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_7 та працівниками митного поста «Краковець» Львівської митниці, а також працівниками управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 30.10.2023 строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 продовжено до 22.11.2023.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.11.2023 строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_4 продовжено до 19.01.2024.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.01.2024 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 продовжено до 29.02.2024 із забороною їй залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 22.00 год. по 07.00 год.
На даний час триває судовий розгляд обвинувального акту.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується зокрема у вчиненні тяжкого злочину (ч. 3 ст. 368 КК України), пов`язаного із корупцією, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років з конфіскацією майна, який був вчинений нею у період виконання службових обов`язків, з корисливих мотивів. Також, необхідно взяти до уваги специфіку, обстановку вчиненого злочину, що дає підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні на даний час не допитані свідки в суді, у зв`язку з чим доходжу до висновку про продовження існування ризиків незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків, експерта, спеціаліста та перешкоджанню кримінального провадження іншим чином.
Відтак, з метою забезпечення дієвості цього провадження є необхідність продовжити застосування заходів його забезпечення, якими є запобіжні заходи, а саме домашнього арешту, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти встановленим вищевказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.
Саме такий запобіжний захід є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченої та тяжкості інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зможе забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження і суспільному інтересу.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даний час не встановлено, а тому є необхідність у продовженні строку тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом.
Прокурор просив в підготовчому судовому засіданні продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, оскільки на даний час ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу не відпали, не зменшились, а тому просить його клопотання задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту. Зазначив, що за станом здоров`я ОСОБА_4 потребує медичного супроводу, зокрема у медичних закладах м. Львова. Сторона обвинувачення не надала жодних доказів на підтвердження реального існування ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, що ОСОБА_4 може ухилитись від суду, чи впливати на свідків, експертів, тобто твердження про існування цих ризиків є лише припущенням. Також обвинувачена жодного разу не порушила застосований відносно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту. Також ОСОБА_4 звільнена з роботи, її чоловік є пенсіонером та потребує стороннього догляду, відповідно обвинуваченій потрібно працювати. Крім того, вказав, що у випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування до обвинуваченої запобіжного заходу, просив застосувати особисте зобов`язання.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію захисника.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, дослідивши матеріали клопотання та матеріали справи, дійшов такого висновку.
Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2023 року, відносно ОСОБА_4 від 30 серпня 2023 року обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем її фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.01.2024 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 продовжено до 29.02.2024 із забороною їй залишати житло за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22.00 год. до 07.00 год.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 131, 132 Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що прокурором під час судового засідання доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_4 зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та експертів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, який є не тяжким злочином, а також кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, який є тяжким злочином, пов`язаним із корупцією, і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років з конфіскацією майна.
Також прокурором у судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, який би міг бути застосованим до обвинуваченої ОСОБА_4 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. ч. 1, 3, 4 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а тому суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.
Разом з тим суд враховує наявність в обвинуваченої ОСОБА_4 постійного місця проживання, також враховує той факт, що обвинувачена жодного разу не порушила застосований відносно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби, застосований під час досудового розслідування, а тому вважає, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої та запобігання існуючим на даний час ризикам буде продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.
Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, суд також дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_4 строку дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК.
Разом з тим, суд зазначає, що за змістом п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, суд, застосовуючи запобіжний захід до обвинуваченого може зобов`язати останнього не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду.
Правова конструкція цієї норми надає суду досить широкі повноваження щодо визначення території, якою обмежується пересування обвинуваченого, без дозволу суду.
Встановлення обвинуваченій ОСОБА_4 обов`язку не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає смт Краковець Яворівського району Львівської області, без дозволу суду було обрано без врахування того, що остання звільнена із служби в митних органах, її чоловік є особою з інвалідністю, за станом здоров`я вона потребує відвідування медичних закладів розташованих за межами населеного пункту в якому проживає, на підтвердження чого стороною захисту було надано медичну документацію щодо стану здоров`я ОСОБА_4 .
З урахуванням цього, а також тих обставин, що з часу встановлення обмежень обвинуваченій, вони не порушувалися, суд визначає найбільш сприятливе для обвинуваченої формулювання відповідного обов`язку, та дозволяє їй пересуватись в межах Львівської області.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 178, 181 184, 193, 194, 196, 197, 205 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українці, громадянці України, уродженці м. Екібастуз Республіки Казахстан, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці до 26 квітня 2024 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:
в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
не виїжджати за межі Львівської області без дозволу суду;
прибувати до суду за першою вимогою;
не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема, ОСОБА_7 , та працівниками митного поста «Краковець» Львівської митниці, а також працівниками Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці;
здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1