Справа № 204/3720/24
Провадження № 1-кс/204/1036/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000373 від 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000373 від 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчий СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до ЧЧ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 11.04.2024 року близько у обідній період часу, за адресою: АДРЕСА_1 , невстановлена особа, таємно, вчинила крадіжку речей, а саме: антикварний годинник, ноутбук марки НР, вайфай маршрутизатор, розмір шкоди встановлюється. (ЖЕО 6378 від 11.04.2024) В ході проведення досудового розслідування було встановлено особу, яку у подальшому було затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Під час складання протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, було проведено обшук особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 11.04.2024 року, у період часу з 16 год 27 хвилин по 16 годин 33 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було проведено особистий обшук особи та вилучено наступні речі: Мобільний телефон марки iPhone, чорного кольору, у заблокованому стані, який було вилучено до спец пакету № WAR1280458; Ніж розкладний вилучено та поміщено до спец пакету № WAR0091447. Згідно ст. 98 КПК України; мобільний телефон марки iPhone, чорного кольору, у заблокованому стані, який було вилучено до спец пакету № WAR1280458; ніж розкладний вилучено та поміщено до спец пакету № WAR0091447, мають значення речового доказу, а саме можуть являтися предметом кримінально протиправних дій у даному кримінальному провадженні, вказані речі визнано речовими доказами, про що винесено відповідну постанову. Приймаючи до уваги, що є достатні підстави вважати, що вказані речі мають доказове значення у кримінальному провадженні та яке може бути предметом вчинення кримінального правопорушення. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи без повідомлення власника майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Від слідчого надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Вважаю за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, з урахуванням вимог ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що слідчий СВ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 22.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Також встановлено, що постановою слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 11.04.2024 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000373, а саме: мобільний телефон марки iPhone, чорного кольору, у заблокованому стані, який було вилучено до спец пакету № WAR1280458; ніж розкладний вилучено та поміщено до спец пакету № WAR0091447.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000373 від 11.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_6 під час затримання, 11.04.2024 року, у період часу з 16 год. 27 хв. по 16 год. 33 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон марки iPhone, чорного кольору, у заблокованому стані, який було вилучено до спец. пакету № WAR1280458; ніж розкладний вилучено та поміщено до спец. пакету № WAR0091447, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1