У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2024 рокуСправа № 634/463/24 Провадження № 1-кп/634/79/24

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт Сахновщина клопотання щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000162 від 12.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнолозка Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, до взяття під варту непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.155, ч. 3 ст. 301-1 КК України,-

встановив:

10.05.2024 року року до Сахновщинського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000162 від 12.02.2024 року відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.155, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого відносно обвинуваченого, посилаючись на вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень та на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 після вчинення кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді від 8до 12 років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 та неповнолітню потерпілу, шляхом погроз, умовлянь, пропозицій, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як останній з ними знайомий, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, обвинувачений не маєміцних соціальних зв`язків, оскільки проживає з тіткою окремо від своїх батьків, раніше був засуджений за вчинення корисливих злочинів та знову вчинив тяжких умисні злочини, що свідчить про його стійку злочинну поведінку, небажання ставати на шлях виправлення.

Також в клопотанні зазначено, що у матеріалах кримінального провадження наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому злочинів, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти застосування до ОСОБА_5 зазначеного запобіжного заходу, посилаючись на визнання під час досудового розслідування обвинуваченим вини у повному обсязі, тривале перебування під вартою, оскільки потерпіла та свідки уже допитані на стадії досудового слідства, а тому ОСОБА_5 не може впливати на них, наявність у нього до обрання під вартою постійного місця проживання, а отже, прокурором недоведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та обвинувальний акт, суд дійшов такого висновку.

Так судом встановлено, що 13.02.2024 слідчим суддею Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_7 відносно ОСОБА_5 Обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. Визначено стосовно ОСОБА_5 суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 233 600 (двісті тридцять три тисячі шістсот) грн.

08.04.2024 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_7 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 діб до 12 травня 2024 року. Визначено стосовно ОСОБА_5 суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 233 600 (двісті тридцять три тисячі шістсот) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 12 травня 2024 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, прокурор звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому посилається на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідка та потерпілу у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому з урахуванням конкретних обставин справи, характеру та обставин вчинення інкримінованих обвинуваченому діянь, як вони сформульовані стороною обвинувачення, враховуючи особу обвинуваченого, який у силу ст. 89 КК України раніше несудимий, наразі обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за які передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років, суд вважає, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з огляду на суворість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його виним, тому альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Суд зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, суд вважає, що обвинувачений може незаконно впливати на свідка та потерпілу, яка є неповнолітньою, у цьому кримінальному провадженні, та які на даний час судом не допитані, оскільки судовий розгляд по даному кримінальному провадженні не розпочато.

Одночасно з цим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведений ризик продовжувати дане кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки жодних доказів наявності вказаного ризику, на даному етапі кримінального провадження, суду не надано.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому, покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 доведені прокурором та продовжують існувати. Існування вказаних ризиків виправдовує тримання особи під вартою, а також свідчить про неможливість їх запобіганню шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у тому числі домашнього арешту, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.

Встановлення під час підготовчого судового засідання наявності ризиків свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні судового провадження. На думку суду, застосування до обвинуваченого домашнього арешту не зможе унеможливити спробам переховуватись від суду незаконно впливати на свідка та потерпілу в даному кримінальному провадженні. Отже, суд погоджується із доводами прокурора про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту щодо зміни раніше застосованого запобіжного заходу щодо обвинуваченого не спростовують вищевказаних висновків суду, крім того, строк перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

Отже, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню встановленим ризикам.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 315, 369, 372, 376, 392 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора - начальника Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури в Харківській області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 08 липня 2024 року.

Продовжити стосовно ОСОБА_5 суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 233 600 (двісті тридцять три тисячі шістсот) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію даної ухвали негайно надати обвинуваченому та захиснику.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику ВП № 1 Красноградського РВП ГУ НП у Харківській області, начальнику Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області, начальникуХарківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Харківській області № 27 для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 10.05.2024 року.

Суддя: