Справа 556/711/24
Номер провадження 1-кп/556/139/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Володимирець матеріали кримінального провадження №0000059 від 26.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовозобов"язаного, не працює, раніше не судимого,-

за ст. 126-1 КК України,-

Встановив:

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_4 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв дії психологічного та фізичного насильства над своєю дружиною ОСОБА_5 , що проявлялось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозою фізичної розправи, штовханнях та нанесенні рукою ударів в голову, внаслідок чого остання зазнала психологічних та фізичних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої.

Так, 23.10.2023, приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому приміщенні за місцем спільного проживання із його дружиною ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, голосно кричав, шарпав за верхній одяг, та погрожував фізичною розправою, а за тим наніс удар рукою в область голови, внаслідок чого останній не завдано фізичного болю і тілесних ушкоджень, проте завдано шкоду психологічному здоров`ю. Відповідно до винесеної постанови Володимирецьким районним судом Рівненської області від 20.11.2023 справа №556/3138/23 номер провадження 3/556/1454/2023 ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 19.11.2023, приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому приміщенні за місцем спільного проживання із дружиною ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини, а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та шарпав за верхній одяг, внаслідок чого останній не завдано фізичного болю і тілесних ушкоджень, проте завдано шкоду психологічному здоров`ю, та відповідно до винесеної постанови Володимирецьким районним судом Рівненської області від 11.12.2023 (справа №556/3410/23 номер провадження 3/556/1548/2023) ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, 25.02.2024, приблизно о 18 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому приміщенні за місцем спільного проживання із дружиною ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , а саме: ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за верхній одяг та наніс один удар в область голови дерев`яним костилем, внаслідок чого останній завдано шкоду психологічному та фізичному здоров`ю, проте не нанесено тілесних ушкоджень.

Надалі, 26.02.2024, близько о 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи за місцем фактичного проживання, діючи умисно, систематично, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , у вигляді словесних образ, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, що спричинило приниження гідності потерпілої, не завдавши тілесних ушкоджень, та завдало їй психологічних страждань, шарпанням за верхній одяг та погрозою фізичної розправи, що спричинило потерпілій психологічні страждання та погіршення якості її життя, які виразились у втомі, фізичному дискомфорті, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних та фізичних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності, або погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, розкаюється у вчиненому. Покази давати відмовився, повністю підтверджує факти, викладені в обвинувальному акті.

Крім визнання своєї вини самим обвинуваченим, винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину стверджується також:

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідування №0000059 від 26.02.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.02.2024, де потерпіла ОСОБА_5 розповіла і показала як саме обвинувачений вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно неї 23.10.2023, 19.11.2023, 26.02.2014;

- копією постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.11.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- копією постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 11.12.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- копією протоколу про адміністративне правопорушення, серії НОМЕР_1 від 25.02.2024;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.02.2024, де обвинувачений розповів і показав як вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини;

Дослідивши повно, всебічно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання, що вчинив нетяжкий злочин.

Обставинами, які помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав, розкаюється у вчиненому, посередньо характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, потерпіла написала заяву - претензій до обвинуваченого не має.

Як зазначено у досудовій доповіді Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого за місцем його проживання, умови його життєдіяльності відносини у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважають за доцільне крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Враховуючи вище викладене, суд рахує за правильне обрати ОСОБА_4 міру покарання, необхідну й достатню для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень,згідно санкції ст.126-1 КК України - у виді обмеження волі.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи вищевикладене, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому, потерпіла претензій не має.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно п.4 ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб,.

При цьому в інтересах потерпілої, суд вважає за потрібне застосувати до ОСОБА_4 визначений п. 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальний захід у вигляді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обирався у виді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

На підставі ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п.4 ч.1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, строком на 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1