ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-в/753/7/24
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судової справи:

прокурор ОСОБА_3 ,

у судовому засіданні розглянувши клопотання прокурора Київської міської прокуратури про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду від 03 січня 2024 року,

встановив:

До Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання начальника третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про вирішення питання щодо речових доказів у кримінальній справі № 50-5418.

Дослідивши матеріали справи постановою Дарницького районного суду міста Києва від 03 січня 2024 року клопотання було залишено без задоволення у зв`язку із його безпідставністю.

20 лютого 2024 року року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла апеляція від прокурора Київської міської прокуратури на постанову суду від 03 січня 2024 року з клопотанням про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що постанову Дарницького районного суду міста Києва не отримували, про час і місце розгляду подання повідомлено не було, тому строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене ним клопотання та просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Суд, перевіривши клопотання, дослідивши надані матеріали кримінальної справи, дійшов до таких висновків.

Відповідно до п. 15 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2001, документ 4651-VI, апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Апеляція може бути подана на постанови місцевих судів у випадках, передбачених цим Кодексом (п. 3 ч. 2 ст. 347 КПК України, в редакції 1960 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 349 КПК України (в редакції 1960 року) апеляція, за винятком випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, подається через суд, який постановив вирок, ухвалу чи постанову.

Відповідно до ст. 353 КПК України (в редакції 1960 року) у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу (в редакції 1960 року) строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Отже, положенням цієї статті вимагають від особи, яка звертається із таким клопотанням, зазначити та довести поважність причин пропуску строку, що не відбувається так би мовити суто автоматично через один лише факт порушення перед судом такого питання.

Так, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Своє клопотання прокурор мотивував тим, що виклик у судове засідання не отримували та постанова Дарницького районного суду міста Києва від 03 січня 2024 року на адресу Київської міської прокуратури не надходила.

Інших поважних причин, необхідність яких передбачена ст. 353 КПК України (в редакції 1960 року), прокурором суду не зазначено.

Отже, необізнаність із змістом постанови від 03 січня 2024 року пов`язана виключно із неявкою у судове засідання.

У той же час, суд звертає увагу, що зазначене клопотання прокурором щодо речових доказів було направлено до Дарницького районного суду міста Києва 14 листопада 2023 року, проте прокурор до моменту розгляду цього клопотання та в розумні інтервали часу не вживав будь-яких заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Водночас суд не погоджується і з тим твердженням щодо начебто неповідомлення прокурора про судове засідання.

Ініціатор цього звернення до суду у своєму клопотанні щодо речових доказів будь-яких контактів для зв`язку з ним та завчасного повідомлення про дату та час судового засідання, зокрема і шляхом надісланням смс-повідомлення судом, не вказав.

За таких обставин прокурор також не був позбавлений можливості слідкувати за Переліком призначених справ до розгляду, що є відкритим та публікується на офіційному вебсайті Дарницького районного суду м. Києва на вебпорталі Судова влада України.

Таким чином, обставин, які б можна було визнати такими, які є поважними для пропуску строку на апеляційне оскарження і відповідно, які б були підставою для поновлення цього строку судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи наведене, а також той факт, що з дня оголошення постанови до дня подачі апеляції та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження пройшов значний період часу, суду не надано жодних доказів поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, суд вважає строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин, а тому в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови необхідно відмовити, а апеляційну скаргу визнати такою, що не підлягає розгляду та повернути.

Керуючись ст. ст. 237, 245, 253 КПК України 1960, суд

постановив:

У відновленні пропущеного строку прокурору Київської міської прокуратури на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 03 січня 2024 року, відмовити.

Апеляційну скаргу прокурора Київської міської прокуратури визнати такою, що не підлягає розгляду та повернути.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1