Справа № 559/1751/24
Провадження № 1-кс/559/405/2024
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

22 травня 2024 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000319 від 20 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, раніше судимого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1

запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 21.07.2024 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 22.05.2024 надійшло вищевказане клопотання.

Виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання

Слідчим відділенням Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 20 травня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 в період дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, дію якого продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», 20.05.2024, близько 11 години 40 хвилин, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в парку, що знаходиться по АДРЕСА_2 вирішив здійснити крадіжку грошових коштів.

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_5 20.05.2024 близько 11 години 40 хвилин, перебуваючи в парку, що знаходиться по АДРЕСА_2 в ході розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, умисно, шляхом ривка, відкрито заволодів гаманцем, який ОСОБА_8 тримав у правій руці та в якому знаходилися грошові кошти в сумі 1 050 гривень та банківські картки.

Після чого, ОСОБА_5 із викраденим майном, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, перевівши його таким чином у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на загальну суму 1 050 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

21.05.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1.Переховуватись від органу досудового розслідування. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи досудове розслідування чи судовий розгляд даного кримінального провадження. Також встановлено, що у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, а саме останній не одружений, ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що може свідчити про те, що останній може вільно покинути місце свого проживання та поїхати в інше місце та таким чином переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.

2.Незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні. Даний ризик (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на потерпілого у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 з метою зміни ним показів, при його допиті судом першої інстанції. Враховуючи наявність неодноразових судимостей, а також обізнаність в тому, яка міра покарання може настати внаслідок доведення вини, ОСОБА_5 у разі перебування на волі, зможе переконати потерпілого ОСОБА_8 змінити покази, задля подальшого уникнення кримінальної відповідальності передбаченої ч. 4 ст. 186 КК України.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 був неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України. Крім того, відносно ОСОБА_5 були закриті кримінальні провадження, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263 КК України. Останній раз ОСОБА_5 був засуджений 02.05.2023, Дубенським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та 3 місяці. 23.02.2024, ОСОБА_5 по закінченню терміну відбування покарання був звільнений з ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40». 21.05.2024, ОСОБА_5 вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення, про що останньому було повідомлено про підозру. Все це може свідчити про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки знову вчинив нове тяжке кримінальне правопорушення, а отже у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою ОСОБА_5 зможе продовжити свою злочинну діяльність шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, оскільки ризик вчинення нового кримінального правопорушення досить високий.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки ризики переховуватись від органу досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення досить високі, а навіть такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт належним чином не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, оскільки ОСОБА_5 зможе за допомогою мобільного зв`язку вільно спілкуватися із потерпілим ОСОБА_8 з метою зміни ним показів, задля уникнення кримінальної відповідальності.

Орган досудового розслідування виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, що виправдовує його тримання під вартою.

Також, слід оцінити особу підозрюваного ОСОБА_5 , який не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні дітей та осіб похилого віку не має, постійного місця роботи не має.

На думку слідчого, все вищевикладене у сукупності свідчить, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Враховуючи всі обставини вчинення даного кримінального правопорушення, особу підозрюваного слідчий вважає за необхідне визначити відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 отримали 21.05.2024 о 17 год. 10 хв.

Доводи сторін

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в решті клопотання слідчого підтримав із викладених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що причетність до вчинення кримінального правопорушеннях визнає, однак не згідний із кваліфікацією свого діяння, просив обрати йому запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у виді особистого зобовязання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію свого підзахисного, наддала пояснення згідно письмового заперечення на клопотання(а.с.35-37), просила обрати запобіжний захид у виді особистого зобов`язання.

Мотивація суду

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність постійного місця проживання, репутацію підозрюваного, його майновий стан, наявність судимостей та інше.

При цьому, наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, яке було розпочато 20.05.2024.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Всі докази перевіряються лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

В клопотанні та в судовому засіданні доведено наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, а саме вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Вказані же в клопотанні ризики щодо можливості підозрюваного ухилитись від слідства та суду, а такожнезаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, слідчим та прокурором не доведені, жодних фактичних даних щодо таких спроб не наведено. Навпаки при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання. Крім того, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що ОСОБА_5 вчиняв будь-які дії, які б вказували на бажання ухилитись від слідства та суду чи незаконно впливав на потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Боротюк проти України», рішення від 16.03.2011 року, Європейський суд з прав людини у п. 62 наголосив, що «існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Сам по собі факт того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, ще не є свідченням того, що до підозрюваного недостатньо застосування інших менш суворих запобіжних заходів.

За такого, при розгляді клопотання стороною обвинувачення не доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При цьому, обираючи певний запобіжний захід слід враховувати одне із загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в тому числі і запобіжних заходів) визначене в ст. 132 КПК України, а саме те, що певний захід забезпечення може застосовуватись тоді, коли потреби досудового розслідування виправдовують подібне втручання у права і свободи особи.

Обрання запобіжного заходу має забезпечувати баланс між інтересами підозрюваного та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування.

Оскільки матеріали справи дають підстави для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 та вказують на наявність ризику того, що він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаному ризику, слідчий суддя вважає за доцільне обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та необхідність покладення на підозрюваного додаткових обов`язків, які б унеможливили його перебування поза межами житла цілодобово та дали змогу контролювати належну процесуальну поведінку підозрюваного. Матеріали клопотання не містять доказів, що такий запобіжний захід в даному випадку буде недостатнім, при цьому одночасно такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, забезпечить вказаний вище баланс приватних інтересів особи, та інтересів досудового розслідування.

Строк дії запобіжного заходу

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

У клопотанні слідчий просить встановти строк дії запобіжного заходу 60 діб.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № № 0000319 закінчується 21.07.2024.

Таким чином, строк дії ухвали суду необхідно встановити в межах строку досудового розслідування, тобто до 21.07.2024.

Значення висновків, що містяться в ухвалі про застосування запобіжних заходів

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні..

На підставі викладеного та керуючись ст.176, 177, 178, 179, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000319 від 20 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 21.07.2024 із визначенням розміру застави у виді 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, раніше судимого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло, що за адресою: АДРЕСА_1 , - цілодобово, в межах строку досудового розслідування до 21.07.2024.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 - цілодобово;

- прибувати за першим викликом суду;

- прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні за першою вимогою.

- утримуватися від спілкування із потерпілим у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків встановити в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 липня 2024 року.

Копію ухвали направити для виконання за місцем проживання підозрюваного до Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та зобов`язати негайно поставити на облік ОСОБА_5 і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дубенського окружної прокуратури за місцем здійснення досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Дата закінчення дії ухвали 21.07.2024.

Відповідно до ч.3 ст. 202 КПК України негайно доставити підозрюваного ОСОБА_5 до місця його проживання та звільнити з-під варти.

Ознайомити підозрюваного під підпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вручити копію.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

22.05.2024 - копію ухвали отримав

роз`яснено обов`язки покладені

на мене та наслідки їх невиконання _____ ОСОБА_5