КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/1338/2024 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 зі змінами до апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо - технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 18.12.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн.; - 17.08.2018 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; - 31.10.2019 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі; - 10.02.2020 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, 08.02.2023 року звільненого з місць позбавлення волі, визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно вироку ОСОБА_7 05.07.2023 року, приблизно об 12 годині 52 хвилин, знаходячись біля буд. № 13 по бул. Жуля Верна у м. Києві, незаконно зберігав при собі, без мети збуту, наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0,045 г. Так, ОСОБА_7 05.07.2023 року, перебуваючи неподалік буд. № 7-А по вул. Гната Юри у м. Києві, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав фрагмент блістерної пластинки в якій знаходилося 2 таблетки білого кольору, схожих на наркотичний засіб, які залишив на зберігання при собі, без мети збуту, вирішивши слідувати у власних справах. Коли ОСОБА_7 05.07.2023 року, приблизно о 12 годині 52 хвилин, знаходився біля буд. № 13 по бул. Жуля Верна у м. Києві, він був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав для подальшого вилучення фрагмент блістерної пластинки в якій знаходилося 2 таблетки білого кольору, маса одної таблетки - 0,503 г. Згідно висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-23/34781-НЗПРАП від 25.07.2023 року, у наданих на дослідження таблетках білого кольору, які знаходились в відрізаному фрагменті блістерної пластини, виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) у досліджуваних таблетках становить - 0,045 г.

Заступник керівника Київської міської прокуратури подав апеляційну скаргу зі змінами вимог, в якій просить вирок суду відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України скасувати та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

На обґрунтування своїх вимог прокурора зазначає, що стороною захисту надано медичні документи щодо проходження ОСОБА_7 стаціонарного лікування в «Соціотерапії» в період з 18.08.2023 року по 24.08.2023 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності» встановленого рішенням ЛКК від 18.08.2023 року. При цьому захистом подано клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, відповідно до положень якої особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку з звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Водночас, захисник ОСОБА_10 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_9 , в якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та зазначив клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України. При цьому захисник додав копії виписки з медичної карти та довідки від 11.12.2023 року.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подані зміни до апеляційних вимог, просив вирок скасувати, звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, пояснення обвинуваченого, який погодився з думкою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, надані стороною захисту копії документів та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті. В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29.11.2021 року у справі 357/11205/19визначено, що положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї. Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування. Колегія суддів об`єднаної палати вважає, що причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку. Законодавець визначає поняття та підстави примусового лікування осіб, хворих на наркоманію, у ст. 16 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними». Будь-яке інше звернення для лікування від наркоманії є добровільним. Суд не може встановлювати додаткові умови для констатації факту добровільності. Згідно наданої копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5191, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», 24.08.2023 року ОСОБА_7 за самозверненням з метою обстеження та лікування, проходив лікування в наркологічному відділенні №5 з 18.08.2023 по 24.08.2023 року стаціонарно, рішенням комісії ЛКК від 18.08.2023 року встановлено діагноз F11.2, F 15.2: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності».

Такий діагноз повністю відповідає терміну «наркоманія», що використовується в тексті Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та вживання ними» у його тлумаченні в статті 1 цього Закону, де зазначено, що «наркоманія» це - «психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною». Крім того, формулювання встановленого ОСОБА_7 діагнозу відповідає формулюванню, що зазначено в рубриці F 11.2, F 15.2, Міжнародної класифікації хвороб перегляду, яка введена в дію наказом МОЗ України від 08.10.98 № 297.

Згідно Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021 Міністерства охорони здоров`я України, узгодженого з МКХ-10, усі види залежності від психоактивних речовин кодуються у рамках діагностичного модуля F10 - F19, що об`єднує «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психоактивних речовин».

Окрім зазначеного, сторона захисту надала копію довідки № 0006536 від 11.12.2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на амбулаторному прийомі з діагнозом: «Хронічний вірусний гепатит С» та потребує противірусного лікування.

Отже, з урахуванням наданих стороною захисту документів, пояснень обвинуваченого в ході апеляційного судового розгляду, який підтвердив, що пройшов лікування та погодився з позицією прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, колегією суддів встановлено факт добровільного звернення обвинуваченого для лікування, тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вбачає підстави для скасування судового рішення за апеляційними доводами прокурора, а на підставі ч.4 ст. 309 КК України звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за наявності встановлених в судовому засіданні необхідних та достатніх умов.

Відповідно до положень ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 417КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 зі змінами до апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України та кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 309 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

___________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4