Справа № 357/5845/22
У Х В А Л А

29.03.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника потерпілого адвоката ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

розглянувши в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0000014 за обвинуваченням ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 і ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 і ч. 3 ст. 358 КК України, заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні

В С Т А Н О В И В :

12.12.2023 до суду Білоцерківського міськрайонного суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора у кримінальному провадженні прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_18 від участі у кримінальному провадженні №0000014 у формі процесуального керівництва.

Відвід прокурору заявлено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, оскільки на думку заявника існують обставини, які свідчать про упередженість прокурора та його особисту зацікавленість.

Викладаючи обставини, для відводу, обвинувачений у заяві посилається на те, що йому у цьому кримінальному провадженні було двічі повідомлено про підозру у вчиненні одних і тих самих кримінальних правопорушень: 13 червня 2023 року і 23 серпня 2023 року. Перший раз про вчинення кримінальних правопорушень одноособово та другий раз у складі стійкої організованої злочинної групи, створеної не пізніше травня 2019 року спеціалістом з торгівлі нерухомістю ОСОБА_5 , до якої входили такий же спеціаліст у з нерухомості ОСОБА_6 і невстановлена посадова особа ТОВ «Землевпорядне агентство». Стверджує, що перше повідомлення про підозру було сфальсифіковане, виключно з однією метою - взяти його під варту. Стверджує, що обидві версії сторони обвинувачення ґрунтувалися на одних і тих же доказах, зібраних протягом двох років від початку розслідування з 25 червня 2021 року, та повністю зібраних слідством, принаймні, станом на травень 2023 року. В обґрунтування своїх тверджень ОСОБА_4 посилається на процесуальні рішення та встановлені в ході досудового розслідування обставини. При цьому стверджує, що первинна версія підозри, де вся об`єктивна сторона інкримінувалася лише йому, не була «помилковою», та мала на меті отримання з нього неправомірну вигоду шляхом її вимагання.

У травні 2023 року я в ході спілкування із слідчим ОСОБА_19 він дійшов висновку про те, що слідчий і процесуальний керівник ОСОБА_18 умисно зволікають із притягненням до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , котрі ошукали ОСОБА_4 у спосіб, аналогічний із тими епізодами, котрі знайшли відображення в первинному кримінальному провадженні №0000014. У такому зволіканні він запідозрив корупційну складову, та вирішив проявити ініціативу та подав письмову заяву до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, і 11 травня 2023 року було зареєстровано кримінальне провадження №0002296 за ознаками статті 190 КК України. Слідчим у тому провадженні призначено того ж самого ОСОБА_19 , а старшим групи прокурорів прокурора ОСОБА_18 .

Отже, в період від 11 травня до 13 червня 2023 року /тобто більше місяця/ прокурор ОСОБА_18 мав у розпорядженні повний обсяг інформації, що усувала сумніви відносно того, чи причетні до оборудок з земельною документацією в інтересах ТОВ «БЦ РІЕЛТІ» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , без участі яких оборудка не стала б можливою. Принаймні, не помітити фактів безоплатного відчуження цим підприємством окремих земельних ділянок на користь батьків ОСОБА_6 і ОСОБА_5 слідчий та прокурор не могли.

Посилаючись на викладені у заяві обставини стверджує, що первинне письмове повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0000119, датоване 13 червня 2023 року, є продуктом службового підроблення, вчиненого слідчим ОСОБА_19 і прокурором ОСОБА_18 . Той факт, що виступити підписантом підозри довелося керівнику Київської обласної прокуратури ОСОБА_20 по формальній причині наявності у мене статусу адвоката, є обставиною, котра не скасовує авторства цього документа у старшого групи процесуальних керівників - ОСОБА_18 .

Мотив такого службового підроблення на думку заявника є очевидним: слідчий йому натякав, а інші особи від імені слідчого і прокурора йому наполегливо пропонували за великий хабар закрити кримінальне провадження, з гарантією результату. Він категорично відмовлявся від пропозицій, оскільки розумів, що рано чи пізно сторона обвинувачення буде змушена змінити свою правову позицію під тиском об`єктивної доказової бази, яка вказувала на принципово інші обставини розслідуваних подій.

Тим часом ОСОБА_6 , перебуваючи у статусі свідка і «кандидата у підозрювані» після взяття заявника під варту вчинив діаметрально інакше: звернувся до Державного бюро розслідувань з заявою про зловживання з боку слідчого ОСОБА_19 . За тією заявою було відкрито кримінальне провадження №0000596 від 06.07.2023 року/, ОСОБА_6 був залучений до конфіденційного співробітництва і записав розмови із слідчим, суть яких є предметом кримінального провадження ГСУ ДБР. Слідчий ОСОБА_19 перестав приймати участь у процесуальних діях та рішеннях.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_18 вже не «вирішив», а мусив змінити раніше оголошену йому підозру на нову в редакції 23 серпня 2023 року.

Після продовження строку досудового розслідування ухвалою слідчого судді до п`яти місяців до 13 листопада 2023 року, вже 28 вересня 2023 року стороною обвинувачення було оголошено про завершення досудового розслідування, залишено невикористаного строку 1 місяць і 15 днів. Я схиляюся до думки, що причиною такого демаршу стало цілком резонне побоювання прокурора ОСОБА_18 , що в аспекті останніх подій його буде відсторонено, а обставини корупційного скандалу знайдуть відображення в матеріалах слідства.

Вже після оголошення про завершення досудового розслідування йому став відомий факт вчинення слідчим ОСОБА_19 і прокурором ОСОБА_18 службового підроблення матеріалів досудового розслідування у первинному кримінальному провадженні №0000014, котре було спрямоване на завдання шкоди підозрюваним ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і решті трьом підозрюваним. А саме, після початку повномасштабної військової агресії рф проти України 24 лютого 2022 року слідчий ОСОБА_19 прийняв постанови про оголошення в розшук усіх без винятку підозрюваних: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , відобразивши у тих постановах завідомо неправдиву інформацію про те, що ніби-то він викликав підозрюваних для проведення слідчих дій саме 24 лютого 2022 року, а ті не з`явилися і почали ухилятися від слідства. Прокурор ОСОБА_18 прийняв постанову про зупинення кримінального провадження у зв`язку з розшуком підозрюваних, датувавши її так само 24 лютого 2022 року.

16 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду було частково задоволено скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_21 - скасовано постанову прокурора ОСОБА_18 в частині зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 . В мотивувальній частині згаданої ухвали описуються встановлені слідчим суддею фактичні обставини вчиненого слідчим і прокурором зухвалого службового підроблення, а також не менш цинічної спроби введення в оману слідчого судді. Виявили ознаки вчинення слідчим і прокурором кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК України він повідомив про нього письмово ГСУ ДБР.

Вважає, що за таких обставин прокурор ОСОБА_18 апріорі є не лише упередженим, а й особисто зацікавленим в тому, щоб його версію вчинення ОСОБА_6 та іншими інкримінованих їм злочинів було підтримано судом, і заради цього здатний на ще більш зухвалі зловживання.

Також вважає, що відведення прокурора ОСОБА_18 від участі у кримінальному провадженні може дати можливість іншим прокурорам взяти на себе відповідальність за правову позицію і процесуальні рішення, котрі будуть прийматися стороною обвинувачення, а відтак - діяти відповідно до наявних правових підстав.

Інші учасники судового провадження на стороні захисту підтримали заяву про відвід посилаючись на ту обставину, що прокурором у вказаному кримінальному провадженні створювалися штучні докази прокурор погоджувався з незаконними рішеннями та діями слідчого та само виносив незаконні рішення. Вважають, що оскільки прокурор самостійно не скасовував незаконні постанови, то він має особисту зацікавленість у такому результаті, а тому навмисно не здійснював належне процесуальне керівництво у справах та завідомо неправильно орієнтував слідчих суддів на прийняття незаконних рішень.

Представник потерпілого проти задоволення клопотання заперечував.

Прокурор ОСОБА_18 проти задоволення заяви заперечував, посилаючись на ту обставину, що ніколи не був старшим прокурором групи прокурорів та зазначив, що 09.06.2023 старшим групи був визначений керівник окружної прокуратури, 23.08.2023 старшим груп и прокурорів було визначено прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_22 будь-якого рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків у даному кримінальному провадженні наразі немає.

Вивчивши матеріали заяви про відвід, заслухавши заявника, прокурора та інших учасників судового провадження суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Положення ст. 77 КПК України містять вичерпний перелік підстав для відводу прокурора і розширеному тлумаченню не підлягають

Суд констатує, що критерії для визначення, що має місце упередженість прокурора у кримінальному провадженні не є вичерпними. Однак, заявник свої висновки про упередженість прокурора у кримінальному провадженні виключно з огляду на прийняті цим же прокурором рішення, вчинені процесуальні дії в ході реалізації ним своїх повноважень як процесуального керівника, які виходячи з викладених у заяві обставин, дійсно опосередковано стосувалися усіх обставин, які розслідувалися у кримінальних провадженнях №0000596 №0000014

Водночас у заяві про відвід не наведено жодної встановленої на час розгляду заяви фактичної обставини, які поза межами критерію розумності свідчать що прокурор ОСОБА_18 , здійснюючи процесуальне керівництво у кримінальному провадженні вчиняв дії чи приймав рішення направлені на створення перешкоди для реалізації прав заявника, допускав численні порушення щодо необхідності у порядку та строки, передбачені ст. 220 КПК України розглянути заявлені клопотання, ігнорував (тобто умисно не виконував) надані в порядку КПК України вказівки слідчих суддів, тощо.

Факт прийняття прокурором, навіть неодноразово, незаконних рішень у кримінальному провадженні сам по собі не може безумовно свідчити, що такі рішення чи дії є наслідком виключно його упередженості.

Твердження заявника, що прокурор ОСОБА_18 штучно створює (або заінтересований у такому у штучному створенні доказів) на користь сторони захисту або буде вчиняти такі дії у майбутньому є припущеннями та не підтверджуються жодними фактичними даними. Наведені ж у заяві обставини стосуються прийнятих прокурором рішень дій (бездіяльності) в ході реалізації ним своїх повноважень як процесуального керівника у інших кримінальних провадженнях, які по суті є предметом дослідження в ході розгляду справи по суті висунутого обвинувачення з обов`язковим надання цьому правової оцінки.

Як видно із заяви про відвід, пояснень заявника, прокурора як і його рішення у кримінальному провадженні не отримали своєї правової оцінки з боку відповідних уповноважених на це посадових осіб чи органів в розрізі тверджень заявника.

Водночас суд констатує, що вказані у заяві обставини можуть бути обумовлені як об`єктивними обставинами, зокрема навантаженням прокурора, складністю справи, процесуальною поведінкою учасників кримінального провадження, так і суб`єктивними, - обумовленими низьким кваліфікаційно-правовим рівнем прокурора, невмінням належним чином організувати нагляд за додержанням законів слідчим при розслідуванні злочину, тощо.

Суд також при вирішенні заяви про відвід безумовно враховує, що прокурор ОСОБА_18 не був старшим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні як про це стверджує заявник, а отже був певним чином процесуально обмежений у прийнятті відповідних рішень.

Таким чином твердження про те, що прокурор є упередженим у кримінальному провадженні ґрунтується на припущеннях (логічних висновках) заявника, які ґрунтуються на певних, відомих йому обставинах, які виходячи із заяви є в тому числі і предметом доказування у справі.

З таких обставин відвід є невмотивованим.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.37, 77,80,81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід прокурора ОСОБА_18 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України та інших осіб відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 03.04.2024 о 8 год. 50 хв.

СуддяОСОБА_23