Справа № 991/2570/24
Провадження 1-кс/991/2597/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 15.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій №16А від 11.03.2024 у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 від 15.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019.

Скарга обґрунтована тим, що в рамках кримінального провадження №0000143 від 20.02.2019, адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , як захисники підозрюваного ОСОБА_6 , звернулись до старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 із клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій №16А від 11.03.2024.

У клопотанні ставилось питання про проведення допиту у якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо обставин кримінального провадження, з метою усунення допущеної неповноти досудового розслідування в частині встановлення наявності та (або) відсутності в діяннях ОСОБА_6 ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

19.03.2024 адвокатами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримано лист №0434-296/7570 від 15.03.2024 за підписом старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , яким на адресу адвокатів направлено постанову від 15.03.2024 про відмову у задоволенні поданого клопотання.

Сторона захисту вважає, що така постанова суперечить нормам КПК України, а клопотання адвокатів про допит свідків розглянуте ст.детективом формально, без належного обґрунтування мотивів та підстав, тож постанова від 15.03.2024 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Наведене стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримала подану скаргу та просила задовольнити її у повному обсязі.

Детектив ОСОБА_3 у судовому засіданні та в письмових запереченнях проти задоволення скарги захисників заперечував. Зауважив, що 27.09.2023 підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників повідомлено про завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000143 від 20.02.2019 та їм надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Тож на даній стадії кримінального провадження отримання доказів та перевірка вже отриманих доказів стороною обвинувачення вже не здійснюється. За наведеного відсутні підстави для проведення слідчих дій на даній стадії кримінального провадження, у тому числі проведення допиту особи за ініціативою сторони захисту. Додав, що прийняття рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування на підставі наданої прокурором оцінки сукупності зібраних доказів для прийняття відповідного процесуального рішення перебуває у межах дискреційних повноважень сторони обвинувачення. Окрім того, відповідно до ч.8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою ст.333 КПК України. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими. Тож детектив у даному кримінальному провадженні позбавлений повноважень проводити слідчі (розшукові) дії після завершення досудового розслідування. Також детектив не уповноважений приймати рішення про відновлення здійснення досудового розслідування, оскільки рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування приймав прокурор і тільки він може прийняти рішення про відновлення досудового розслідування. Поряд з цим, ст.детектив зауважив, що захисники у поданому клопотанні не зазначили, які саме обставини можуть бути доведені чи спростовані в результаті проведення допиту зазначеного свідка. Оскільки саме стороною захисту ініційовано проведення слідчої (розшукової) дії перед слідчим, тому саме вона має довести доцільність проведення такої дії. Поряд з цим детектив додав, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000143 від 20.02.2019 вже двічі допитано в якості свідка - 16.12.2020 та 01.06.2023.

З огляду на зазначені обставини, детективом не було встановлено необхідності та доцільності допиту ОСОБА_7 . Просив відмовити у задоволенні скарги захисників на постанову від 15.03.2024 про відмову в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Стороною захисту у скарзі зазначено, що клопотання від 11.03.2024 подане захисниками через канцелярію Національного антикорупційного бюро України 12.03.2024 та зареєстровано за вх.№296/5707-04.

Копія постанови від 15.03.2024 отримана захисниками 19.03.2024 засобами поштового зв`язку, що підтверджується трек-номером поштового відправлення №621.

Як вбачається з матеріалів скарга подана до суду 28.03.2024, отже строк на оскарження рішення детектива, встановлений ч.1 ст.304 КПК України, захисником не пропущений.

Стосовно доводів скарги щодо невмотивованості постанови ст.детектива, слідчий суддя зауважує наступне.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України (ст. 24 КПК України).

У пункті 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора визначений главою 26 Кримінального процесуального кодексу України - параграф 1, статті 303-308.

Пунктами 1-11 ч.1 ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Положеннями ст.220 КПК України встановлено, що сторона захисту може звернутися з клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій, яке слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання та задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України (ст.19 Конституції України).

Встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019, у межах якого стосовно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

27.09.2023 учасникам відповідно до вимог ст.290 КПК України повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів.

Захисники підозрюваного ОСОБА_6 звернулись до старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 із клопотанням №16 А від 11.03.2024 про проведення слідчих (розшукових) дій.

Клопотання адвокатів обґрунтоване тим, що в рамках даного кримінального провадження необхідно допитати в якості свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , щодо обставин, викладених у мотивувальній та прохальній частині вказаного клопотання, оскільки за версією слідства, ОСОБА_7 може бути однією з тих осіб, які фактично збагатились в результаті обставин, відображених у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 22.08.2023.

Такими чином сторона захисту просила провести допит ОСОБА_7 з метою усунення допущеної неповноти досудового розслідування в частині встановлення наявності та (або) відсутності в діяннях ОСОБА_6 ознак інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.6 ст.233 КІІК України допит свідка захисники просили провести за їх участі.

Вказане клопотання зареєстроване в НАБУ 12.03.2024 за вхідним №296/5707-04.

15.03.2024 постановою старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання адвокатів.

Своє рішення ст.детектив мотивував тим, що 27.09.2023 підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників повідомлено про завершення досудового розслідування кримінального провадження №0000143 від 20.02.2019, а отже сторона обвинувачення позбавлена повноважень проводити слідчі (розшукові) дії після завершення досудового розслідування. Окрім того захисниками не зазначено, які саме обставини можуть бути доведені чи спростовані в результаті проведення допиту зазначеного свідка. Окрім того, ОСОБА_7 в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000143 від 20.02.2019 вже двічі допитувалася 16.12.2020 та 01.06.2023. З огляду на зазначені обставини, детективом не було встановлено необхідності та доцільності ОСОБА_7 Тож в задоволенні клопотання захисників відмовлено.

Слідчий суддя зауважує, що сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (ч.3 ст.93 KПК України).

Сторона захисту має рівні зі стороною обвинувачення права та можливості у збиранні доказів, та у прийнятті рішення щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих дій сторона захисту має право користуватися підставами для проведення слідчих дій, які передбачені ч. 2 ст. 223 КПК України, тобто достатність відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети, а не на безумовність її результатів. Встановлення правил, за яких сторона захисту може заявляти клопотання про проведення слідчих дій лише за умови доведення беззаперечної можливості досягнення конкретних результатів, є неприпустимим обмеженням права на захист.

Зі змісту ч. 6 ст. 223 КПК України вбачається, що слідча (розшукова) дія може здійснюватися за клопотанням сторони захисту і проводиться з участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу. Одним із видів слідчих дій є допит свідків (ст. 224 КПК України). Свідком, відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України, є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Вивчивши клопотання захисників, слідчий суддя дійшов висновку, що у вказаному клопотанні відсутні достатні відомості, що вказують на мету, яку необхідно досягти при проведенні слідчої дії, такої як допит ОСОБА_7 у якості свідка, та на можливість отримання (збирання) доказів або перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

До того ж слушним є посилання ст.детектива на положення ч.8 ст.223 КПК України, відповідно до яких слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

Відповідно до наданої ст.детективом копії повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.09.2023 (вих.№0434-188/29869) вбачається, що ст.детективом ОСОБА_3 , на підставі доручення прокурора від 27.09.2023, повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019 та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в порядку, встановленому ст.290 КПК України. Вказане повідомлення про завершення досудового розслідування доведене до відома захисників підозрюваного ОСОБА_6 , про що свідчать підписи захисників.

Згідно з ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки досудового розслідування, передбачені цією статтею.

З огляду на викладені обставини, враховуючи стадію кримінального провадження, сторона обвинувачення позбавлена повноважень проводити слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019.

До того ж стороною захисту жодним чином не аргументовано неможливість ініціювання перед стороною обвинувачення проведення такої слідчої дії, до прийняття рішення прокурором про завершення досудового розслідування.

Окрім наведеного захисниками не обґрунтовано, яким чином інформація, яку планується здобути внаслідок допиту ОСОБА_7 , може бути використана на спростування обставин, викладених в підозрі ОСОБА_6 , та які саме обставини можуть бути доведені чи спростовані в результаті проведення такої слідчої дії.

Поряд з цим не може залишатися поза увагою суду те, що ОСОБА_7 вже двічі допитувалася 16.12.2020 та 01.06.2023 стороною обвинувачення в рамках даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя зазначає, що клопотання сторони захисту щодо необхідності проведення допиту ОСОБА_7 належним чином не мотивоване та не містить всіх необхідних обставин для забезпечення можливості проведення такої слідчої дії.

Тож, наразі у діях сторони обвинувачення слідчий суддя не вбачає порушень. Таким чином відсутні підстави для скасування постанови старшого детектива НАБУ від 15.03.2024.

До того ж захисники можуть самостійно опитати таку особу за необхідності, та у разі направлення справи до суду ознайомити сторону обвинувачення з такими поясненнями та, на рівних умовах, клопотати про його судовий виклик.

За таких обставин, проаналізувавши викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1