Справа № 349/692/24
Провадження № 1-в/349/55/24
У Х В А Л А

іменем України

30 квітня 2024 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву представника віддаленого структурного підрозділу № 2 комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Майський Алакульського району Танди-Курганської області, Республіки Казахстан,

учасники судового провадження:

лікарі-психіатри

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

особа щодо якої розглядається

заява ОСОБА_4

(у режимі відеоконференції)

адвокат ОСОБА_6 .

прокурор ОСОБА_7

встановив:

17 квітня 2024 року до суду надійшла заява представника віддаленого структурного підрозділу № 2 комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_3 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 з госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_4 з 11 березня 2020 року перебуває на госпіталізації в цьому закладі з надання психіатричної допомоги. До хворого було застосовано заходи медичного, психологічного та трудового характеру з урахуванням психічного стану пацієнта та його реабілітаційного потенціалу. Психічний стан хворого після проведеного лікування покращився. Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів, враховуючи досягнення стійкої стабілізації психічного стану, ОСОБА_4 не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в закладі зі звичайним наглядом. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Представники закладу з надання психіатричної допомоги лікарі-психіатри ОСОБА_3 , ОСОБА_5 заяву підтримали. Лікар-психіатр ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_4 , який немає постійногог місця проживання, буде продовжувати лікування на загальних підставах у їхньому медичному закладі. Медперсонал буде здійснювати контроль за прийманням ОСОБА_4 ліків, контролювати його поведінку.

ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що протягом шести місяців він буде лікуватись амбулаторно у медичному закладі, де перебував на примусових заходах медичного характеру. Планує оформити необхідні документи через посольство і повернутися в Казахстан, де в нього є багато родичів з якими він на цей час втратив будь-який зв`язок.

Захисник ОСОБА_6 , прокурор ОСОБА_7 підтримали заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2009 року до ОСОБА_8 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 147 КК України, в стані неосудності.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 жовтня 2023 ОСОБА_4 вчергове було продовжено госпіталізацію до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на строк шість місяців.

За висновком комісії лікарів-психіатрів КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» від 11 квітня 2024 року № 39, діагноз хворого - параноїдна шизофренія у розумово відсталої особи з параноїдною симптоматикою і соціальною дезадаптацією. Код згідно з чинним переглядом МКХ-10 F 2 0.5. На момент огляду комісією лікарів психічний стан хворого покращився. Доступний мовному контакту. На запитання відповідає по суті. Мислення послідовне. Розладів сприйняття, галюцинацій, маячінь не виявлено. Суїцидальні думки і наміри заперечує. Іжу і медикаменти приймає. Розуміє стан свого захворювання та необхідність приймати медичні препарати. Про скоєне суспільно-небезпечне діяння шкодує. Сон та апетит достатні. Інструкції виконує. Режиму не порушує. Критика достатня. По психічному стану на час проведення засідання комісії потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За з ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічнохворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ч.2 ст.94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03 червня 2005 року зазначив, що суди повинні критично оцінювати обґрунтовані висновки експертів-психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості, оскільки такі є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі, вироку. Скасування або зміна примусових заходів медичного характеру може мати місце, коли особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності або обмеженої осудності, видужала або коли в результаті змін в стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Згідно з ч.2 ст.19 Закону "Про психіатричну допомогу" питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

За ч.2 ст. 514 КПК України зміна застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про психіатричну допомогу» амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах.

У відповідності до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 3 червня 2005 року № 7 за змістом ст. 95 КК України, ст. 19 Закону «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі. Пунктом 20 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

На підставі наведеного, враховуючи обгрунтований висновок комісії лікарів-психіатрів, враховуючи, що психічний стан хворого покращився та стабілізувався, відсутні підстави для продовження чи припинення визначених примусових заходів медичного характеру, з врахуванням заяви ОСОБА_4 про продовження лікування амбулаторно у медичному закладі, де він проходив примусове лікування, заяву слід задовольнити та змінити щодо ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації у психіатричному закладі зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст. 27, 336, 512, 514, 516 КПК України,

постановив:

Заяву представника віддаленого структурного підрозділу №2 комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_3 - задовольнити.

Змінити щодо ОСОБА_4 застосувані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем знаходження медичного закладу - віддаленого структурного підрозділу № 2 комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1