Справа № 466/9792/13-к
Провадження № 1-в/466/145/24
У Х В А Л А

10 квітня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Львові клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Береськ, Рожищенського району, Волинської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , засудженого 15.01.2014 вироком Шевченківського районного суду м.Львова за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

09 квітня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Львова звернулася прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_6 з клопотанням про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

В обґрунтування подання посилається на те, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 15.01.2014 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Вирок набрав законної сили 16.02.2014.

Розпорядження про виконання вироку суду для виконання скеровано у Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (на даний час ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області).

Оскільки, місце перебування засудженого працівниками поліції не встановлено, Виконати Вирок суду не представлялося можливим Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (на даний час ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області) відносно ОСОБА_4 заведено оперативно розшукову справу №4300066 від 08.06.2016.

На даний час фактів вчинення нового злочину ОСОБА_4 не встановлено, що виключає переривання перебігу обчислення строків давності.

Відтак, на думку прокурора, ОСОБА_4 підлягає під дію ст.80 КК України. З дня набрання вироком законної сили, який не виконувався пройшло більше дев`яти років, тобто закінчився строк давності виконання обвинувального вироку, який вступив у законну силу 16.02.2014.

Враховуючи викладене вище та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 15.01.2014, прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала клопотання з підстав, викладених в ньому та просила його задовольнити.

Згідно ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали клопотання, з`ясувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 15.01.2014 ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Вирок набрав законної сили 16.02.20014.

Розпорядження про виконання вироку суду для виконання скеровано у Шевченківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (на даний час ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області).

Оскільки, місце перебування засудженого працівниками поліції не встановлено, виконати вирок суду не представлялося можливим. Шевченківським РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області (на даний час ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області) відносно ОСОБА_4 заведено оперативно розшукову справу №4300066 від 08.06.2016.

На даний час фактів вчинення нового злочину ОСОБА_4 не встановлено, що виключає переривання перебігу обчислення строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Норми ст. 80 КК України передбачають те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року), ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК України, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, обгрунтовуючи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину.

Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 15.01.2014, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, ОСОБА_4 не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.537 КПК України, ст.152 КВК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання засудженого у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання у виді арешту, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 15.01.2014 року - у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1