Дата документу 23.04.2024 Справа № 335/3037/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №335/3037/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/246/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштований, не одружений, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції (EASYCON).

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізька області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 травня 2024 року включно, з встановленням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60 560 гривень.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді прийнята без урахування обставин справи, а тому є безпідставною.

Посилається на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Захисник вказує, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками, які є пенсіонерами та мають хронічні захворювання, з березня 2022 року добровольцем вступив до лав ЗСУ, приймав участь у бойових діях, має поранення та контузію, в зв`язку з чим звільнений з військової служби.

Зазначає, що вина підозрюваного у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, у зв`язку з чим захисник вимагає від органів досудового слідства відповідного відношення та поводження з його підзахисним, як з невинуватою особою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, з наданих слідчому судді матеріалів убачається, що в провадженні слідчого відділення ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування №0000329 від 13 березня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння та збут вибухових пристроїв та бойових припасів, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час та місці, придбав два корпуси гранат РГН з маркуванням на корпусі РГН 254-97-88, на другому корпусі маркування відсутнє, один корпус гранати РГД-5 з маркуванням 47-80 Т., два підривачі типу УДЗ з маркуванням на важелях УДЗ 334-36-88, на другому УДЗ 334-4-89, один підривач типу УЗРГМ з маркуванням на важелі 152-88 УЗРГМ-2 583, з метою подальшого збуту.

Після чого, 16 березня 2024 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на паркувальному майданчику біля ТЦ «Амстор», за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 3000 гривень від ОСОБА_10 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому два корпуси гранат РГН з маркуванням на корпусі РГН 254-97-88, на другому корпусі маркування відсутнє, один корпус гранати РГД-5 з маркуванням 47-80 Т., два підривачі типу УДЗ з маркуванням на важелях УДЗ 334-36-88, на другому УДЗ 334-4-89, один підривач типу УЗРГМ з маркуванням на важелі 152-88 УЗРГМ-2 583.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-24/5177-ВТХ від 19 березня 2024 року, надані для дослідження корпуси бойових гранат РГН в конструктивному поєднанні з наданими на дослідження бойовими ударно-дистанційними запалами УДЗ є двома вибуховими пристроями військового призначення, а саме бойовими ручними гранатами РГН промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів.

Наданий на дослідження корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5 у конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовими уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 є вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручною наступальною осколковою гранатою РГД-5 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння та збут вибухових пристроїв та бойових припасів, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав два корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 РГН з маркуванням на корпусі 386 84-80 та два бойових уніфікованих підривача дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням 25 та -80 УЗРГМ-2 583, з метою подальшого збуту.

Після чого, 21 березня 2024 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись на паркувальному майданчику біля ТЦ «Амстор», за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши готівкою грошову винагороду в сумі 7000 гривень від ОСОБА_10 , шляхом передачі із рук в руки, збув останньому два корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 РГН з маркуванням на корпусі 386 84-80 та два бойових уніфікованих підривача дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням 25 ТА -80 УЗРГМ-2583.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-24/5177-ВТХ від 22 березня 2024 року, надані для дослідження два предмета еліпсоїдної форми являються корпусами бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 промислового виготовлення, які до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться. В наданих на дослідження корпусах бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 закріплені холості пробки гранат промислового виготовлення, які до бойових припасів та вибухових пристроїв не відносяться. Надані на дослідження два предмета циліндричної форми являються бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху).

Надані на дослідження корпуса бойових ручних осколкових гранат Ф-1 у конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ-2 являються вибуховими пристроями військового призначення, а саме бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів.

22 березня 2024 року за даним фактом старшим слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_9 за погодженням прокурора Вознесенівської окружної прокуратору м.Запоріжжя ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість злочину, дані про особу, який офіційно не працевлаштований, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утримані не має, раніше не судимого також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Окрім іншого слідчий суддя врахував також фактичні обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу підозрюваного, в т.ч. його вік, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки, спосіб життя.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, що останньому загрожує у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, та інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками, які є пенсіонерами та мають хронічні захворювання, з березня 2022 року добровольцем вступив до лав ЗСУ, приймав участь у бойових діях, має поранення та контузію, в зв`язку з чим звільнений з військової служби, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків, з огляду на всі обставини у сукупності, в т.ч. обставини кримінального правопорушення, яке розслідується.

З матеріалів кримінального провадження порушень з боку органів досудового розслідування по відношенню до підозрюваного, як про це зазначає сторона захисту, не убачається.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Як свідчать матеріали провадження та зміст оскаржуваної ухвали, всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Окрім того, слідчим суддею при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою одночасно визначено заставу у мінімальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

В ході апеляційного розгляду прокурор зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні ще триває.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 23 березня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізька області, ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 травня 2024 року включно, з встановленням розміру застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60 560 гривень, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4