Справа № 305/2939/23
Провадження по справі № 1-кп/305/201/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2024 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області кримінальне провадження №0000419 від 22.11.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, водія навантажувача ТОВ «ВГСМ», неодруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу директора ТОВ «ВГСМ» №44 к/тр від 01.04.2019 перебуваючи на посаді водія навантажувача 6-го розряду, 21.11.2022 близько 09:50 години, на території ТОВ «ВГСМ» у смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області, вул. Фабрична, № 8а, керуючи автонавантажувачем вилковим марки та моделі HYUNDAI 50DA-9A, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , виконуючи роботу, яка належить до категорії робіт з підвищеною небезпекою, будучи особою, яка зобов`язана дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві та ознайомленим з їх вимогами, порушив вимоги пунктів 3.8, 3.42, 3.43 Інструкції з охорони праці №15 для водія автонавантажувача, затвердженої наказом директора ТОВ «ВГСМ» № 6 від 07.04.2020, всупереч яким розпочав рух навантажувача переднім ходом з вантажем попереду, що закривав огляд під час руху, не стежив за пересуванням людей, які перебувають у робочій зоні навантажувача, не контролював рух навантажувача, не стежив за пересуванням людей і не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого, не передбачивши можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто з необережності у формі злочинної недбалості, здійснив наїзд на маркувальника ТОВ «ВГСМ» ОСОБА_6 , в результаті чого остання отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді переломів 3-4-5-6-7-8-9-10 ребер справа, 4-5-6-7-8-9-10 ребер зліва по задньопідпахових та лопаточних лініях, перелому тіла та дуги 11 грудного хребця з пошкодженням спинного мозку, поперечної тріщини тіла 10 грудного хребця, множинних переломів кісток тазу, відкритих переломів правої стегнової кістки, правої велико- та мало-гомілкових кісток, від яких померла на місці події.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого та запевнив суд, що такого більше не повториться, просив суворо не карати та не позбавляти його водійських прав, оскільки це єдине джерело його доходів.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просила врахувати всі пом`якшуючі обставини, та призначити обвинуваченому покарання із застосування положень ст. 75 КК України, про що також надала суду промову захисника у судових дебатах в письмовому вигляді.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, пом`якшуючими обставинами є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та призначити покарання в межах санкції вказаної статті із застосуванням положень ст. 75 КК України, про що також надав суду обвинувальну промову у судових дебатах в письмовому вигляді.

Потерпілий та його представник у судове засідання не з`явились, від представника потерпілого до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, а також від представника потерпілого надійшла письмова заява потерпілого, в якій останній зазначив, що він є сином померлої ОСОБА_6 , не має до обвинуваченого ОСОБА_4 моральних та матеріальних претензій на даний час та в майбутньому не буде мати, не заперечує щодо призначення покарання обвинуваченому із застосуванням положень ст. 75 КК України, та просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що його підтверджують та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Оскільки викладені обставини обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого і думки прокурора, які вважали недоцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд в судовому засіданні переконався, що учасники кримінального провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції учасників кримінального провадження проводити судовий розгляд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Окрім наведеного, за ініціативою сторін кримінального провадження в судовому засіданні досліджено письмові докази, які характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , з яких встановлено, що останній характеризується позитивно, раніше не судимий, а також відповідно до медичних довідок на обліку лікарів нарколога, психіатра та у туб. кабінеті не перебуває, також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 під час вчинення злочину перебував у тверезому стані, що підтверджується висновком лікаря № 425 від 21.11.2022 року.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 за обставин, зазначених органом досудового розслідування в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, з урахуванням позиції прокурора та думки потерпілого, керуючись принципами гуманності та справедливості судового рішення, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 272, КК України, у виді позбавлення волі, що прямо передбачено санкцією вказаної статті.

Також суд враховує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину, розкаявся, відшкодував шкоду потерпілому, враховую думку потерпілого, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 , положення ст.ст. 75, 76 КК України.

На думку суду, саме такий вид покарання за даних обставин буде достатнім та необхідним для виправлення й перевиховання обвинуваченого та забезпечить запобігання вчинення ним нових злочинів.

До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №СЕ-19/107-22/11344-БЖ від 23.11.2023 у сумі 9560,00 гривень, на підставі ст.ст. 118-124 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 ,174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 368, 369, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України та призначити покарання, у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права займатися діяльністю пов`язаною з використанням автонавантажувачів строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, в частині основного покарання у виді позбавлення волі звільнити, з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати на проведення судової експертизи дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці №СЕ-19/107-22/11344-БЖ від 23.11.2023 у сумі 9560 (дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, в дохід держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 28.111.2022 року, а саме на: автонавантажувач вилковий марки та моделі HYUNDAI 50DA-9A з державним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію великотоннажного транспортного засобу або іншого технологічного транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 , належить ТОВ «ВГСМ», та переданий на відповідальне зберігання директору ТОВ «ВГСМ» ОСОБА_7 ..

Речові докази:

- автонавантажувач вилковий марки і моделі «HYUNDAI 50DA-9A» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання директору ТОВ «ВГСМ» ОСОБА_7 , залишити в розпорядженні останнього;

- файл «ch07_3357», який записано на DVD-R диск «VIDEX» 4.7 GB, та упаковано у білий паперовий конверт, які зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому ОСОБА_4 та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1