Справа № 346/5189/23
Провадження № 1-кп/346/288/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.04.2023 року за № 0000027, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загір`я-Кукільнецьке, Галицького району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не судимого, проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді на посаді навідника кулеметного взводу 2-го стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні - старший солдат,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений в умовах воєнного стану не з`явився вчасно на військову службу (крім строкової служби) без поважних причин.

Злочин вчинено за наступних обставин.

09.05.2022 року обвинувачений прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації та зарахований до списків особового складу військової частини згідно наказу командира військової частини № 57-РС .

Згідно з наказом командира даної військової частини від 21.08.2022 року №228 обвинувачений призначений на посаду навідника кулеметного взводу 2-го стрілецького батальйону цієї військової частини/

Згідно з указом Президента України №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, воєнний стан в Україні запроваджено з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Про введення в дію воєнного стану обвинуваченому було достеменно відомо, оскільки вказаний указ №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до відома населення України.

Незважаючи на це, 14.01.2023 року обвинувачений, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану не з`явився вчасно з лікувального закладу до розташування вказаної військової частини.

Лише 28.06.2023 року о 13 год. 00 хв. обвинувачений з`явився до органу досудового розслідування та повідомив про своє бажання та готовність у подальшому проходити військову службу в складі Збройних Сил України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати та зазначив, що має намір і надалі проходити військову службу після відбуття покарання за даним вироком.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Суд визнає правильною наданою органом досудового розслідування кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.5 ст.407 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України, не встановлено, про що зазначено в обвинувальному акті.

Пом`якшуючими покарання обставинами згідно зі ст.66 КК України є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, про що також вказано в обвинувальному акті.

Враховуючи вищенаведене, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов висновку про можливість застосування положень ст.75 КК України в редакції від 29.12.2022 року, яка діяла станом на 14.01.2023 року, та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України (в редакції від 29.12.2022 року) звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

На підставі п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч. 4 ст.76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_4 покласти на командира військової частини, де засуджений проходитиме військову службу, а у випадку звільнення засудженого з військової служби - на відповідний орган пробації за місцем проживання засудженого.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1