Дата документу 28.03.2024 Справа № 334/1442/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №334/1442/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/201/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який має середню технічну освіту, неодружений, не працевлаштований, має на утриманні дитину 2011 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 квітня 2024 року, із визначенням розміру застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 121 120 гривень.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що доведено існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід - у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам ч.1 ст.177 КПК України.

Посилається на те, що ОСОБА_6 є особою раніше не судимою, має неповнолітню дитину ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце проживання, де проживає разом зі цивільною дружиною, яка не працює, та хворою матір`ю, яка потребує лікування та хірургічного втручання.

Крім того, захисник вказує, що ОСОБА_11 має певні проблеми зі здоров`ям, і отримує метадон на законних підставах для особистого вживання.

Також, зазначає, що прокурор не довів у клопотанні та в суді, що більш м`який запобіжний захід недостатній запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Сторона захисту вважає, що до ОСОБА_6 вчинялися незаконні дії з боку правоохоронних органів, а саме провокація у вчиненні злочину.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 свою вину визнав частково та не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_12 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_13 , в якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 18 січня 2024 року до ЄРДР за №0000120 за ч.ч.1, 2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України. У вчиненні цих злочинів обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1ст.177 КПК України. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, а тому, побоюючись покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду у подальшому. Також, він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на тих, з якими знайомий особисто та, перебуваючи на свободі, може шляхом погроз, вмовлять незаконно вплинути на таких свідків з метою зміни їх показань. Крім цього, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з метою незаконного збагачення, адже офіційного джерела доходу він не має. Припинення його протиправної діяльності стало можливим лише за втручання правоохоронних органів. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які зазначили, що частково підтримують апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 та наполягають на зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт, або зменшенні розміру застави; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання п ро обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується доказами, доданими до клопотання, а саме: відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18 січня 2024 року; протоколів допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; протоколів оглядів від 14 лютого 2024 року та від 22 лютого 2024 року; висновками експертів №СЕ-19/108-24/3059-НЗПРАП від 15 лютого 2024 року та CE-19/108-24/3591-НЗПРАП від 22 лютого 2024 року; відомостями з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 22 лютого 2024 року.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суспільну небезпеку інкримінованих йому кримінально протиправних дій, обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про можливе вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; те, що підозрюваному можуть бути відомі місця проживання свідків; відомості про особу підозрюваного, в т.ч. те, що останній не працює.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, навівши відповідне обґрунтування.

В цій частині висновки слідчого судді ніким не оспорюються.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Обставини, на які посилається сторона захисту, а саме те, що підозрюваний раніше не судимий, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання, де проживає разом зі цивільною дружиною, яка не працює, та хворою матір`ю, яка потребує лікування та хірургічного втручання, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків.

Доводи сторони захисту про те, що по відношенню до підозрюваного вчинялися незаконні дії з боку працівників правоохоронних органів, а саме мала місце провокація злочину, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування (яке триває), у встановленому законом порядку та оцінюватися у сукупності з іншими доказами.

Що стосується доводів сторони захисту про незадовільний стан здоров`я самого підозрюваного, то колегія суддів звертає увагу на таке.

В матеріалах провадження відсутні відомості про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО.

Не надано таких відомостей стороною захисту і при апеляційному розгляді.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, та ті, що заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Крім того, в ході апеляційного розгляду встановлено, що підозрюваний на цей час звільнений з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Отже, доводи сторони захисту про непомірність визначеного розміру застави, також не є слушними.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Як убачається із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22 лютого 2024 року, ОСОБА_6 було затримано 22 лютого 2024 року, а тому останній день 60-денного строку припадає на 21 квітня 2024 року, замість 22 квітня 2024 року, як про це помилково зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, вказана ухвала в зазначеній частині підлягає зміні на підставі ст.ст.407-409 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 лютого 2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 22 квітня 2024 року, із визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 121 120 гривень, змінити в частині строку дії ухвали, встановивши цей строк до 11:55 год. 21 квітня 2024 року, включно.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4