Справа № 521/5966/24
Номер провадження:1-кс/521/1184/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000488 від 13.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

12.4.2024близько 16:00 годин на АДРЕСА_1 сталась ДТП. а саме: по вул. Балківська з боку вул. Бабеля у бік вул. Дальницька рухався автомобіль «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 який під час виконання маневру правого повороту, не з крайнього положення, не переконався у його безпеці для інших учасників руху і допустив зіткнення з мотоциклом «Honda CBF 600» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався позаду, в попутному напрямку, ближче до правої межі проїзної частини.

В результаті ДТП ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів нігтьових фаланг 4-5 пальця лівої кисті з дефектами кісток, з якими останнього доставлено до КНП «МКЛ №1» ОМР. ЖЄО № 4162 відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

12.04.2024в ході огляду транспортного засобу був оглянутий автомобіль «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda CBF 600» р.н. НОМЕР_2 , які в наступному були поміщені на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 31 А/1.

12.02.2024автомобіль «Ford Focus» р.н. НОМЕР_3 , та мотоцикл «Honda CBF 600» р.н. НОМЕР_2 . визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Автомобіль «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 22.02.2022 ТСЦ № 5141, належить: ОСОБА_4 , адреса реєстрації:

АДРЕСА_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого 05.08.2023 ТСЦ № 5152, належить: ОСОБА_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Таким чином, автомобіль «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 , та мотоцикл «Honda CBF 600» р.н. НОМЕР_2 , є тимчасово вилученим майном, яке необхідно дослідити шляхом проведення авто-технічної та транспортно-трасологічної експертиз.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив розглядати клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

Розгляд клопотання про арешт майна, здійснено без виклику особи, яка є його власником, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та матеріали надані до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Для встановлення істини з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин по кримінальному провадженню в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведені слідчих дій, в тому числі проведенні ряду експертиз без результатів яких неможливо встановити істину по справі.

Автомобіль «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл «Honda CBF 600» р.н. НОМЕР_2 , згідно ч. 2 ст. 167 КПК України відносяться до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Клопотання розглядається за відсутності володільців транспортних засобів, оскільки існує реальна загроза у зміні, знищенні транспортного засобу, як речового доказу у кримінальному провадженні.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зазначені транспортні засоби мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, їх арешт потрібен для позбавлення власників можливості відчуження, користування та розпорядження вказаним майном, щоб в ході подальшого розслідування мати можливість його експертного дослідження, проведення слідчих дій та збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 р., вилучені (отримані) стороною обвинувачення речові докази зберігаються разом з матеріалами кримінального провадження в індивідуальному сейфі (металевій шафі) слідчого, дізнавача, який здійснює таке провадження.

Речові докази, в тому числі документи, які за своїми властивостями (габаритами, кількістю, вагою, об`ємом) не можуть зберігатися разом з матеріалами кримінального провадження, зберігаються у спеціальних приміщеннях органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, що обладнані сейфами (металевими шафами), стелажами, оббитими металом дверима, ґратами на вікнах, охоронною та протипожежною сигналізацією (далі - обладнані приміщення), крім матеріальних носіїв секретної інформації, які передаються в установленому законом порядку на зберігання до режимно-секретного підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання. У разі відсутності обладнаного приміщення виділяються спеціальні сейфи (металеві шафи) достатнього розміру (далі - спеціальний сейф).

З аналізу ст. 100 КПК України вбачається, що до компетенції слідчого судді не входить вирішення долі речових доказів на стадії досудового розслідування, зокрема визначення місця їх зберігання.

Згідно ч.9 ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що місце зберігання речових доказів на даній стадії повинно бути вирішено слідчим, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, тому в цій частині клопотання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000488 від 13.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 12.04.2024 року було виявлено вилучено під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на автомобіль «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого 22.02.2022 ТСЦ № 5141, належить: ОСОБА_4 , та мотоцикл «Honda CBF 600» р.н. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого 05.08.2023 ТСЦ № 5152, належить: ОСОБА_6 .

Заборонити користуватись та розпоряджатись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1