Справа № 947/8035/24
Провадження № 1-кс/947/5285/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчий (розшукових) дій, проведення експертних досліджень, запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження просить накласти арешт на майно вилучене в ході проведення огляду прибудинкової території за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: конверт з надписом «04/05.04.24 Рені-авто 4000 грн» в якому знаходяться 8 купюр номіналом 500 грн серії ХА5727200, ББ 7441572, ВЕ8781110, ЕА1713074, ЕГ7364481, ВД2056953, БТ2964862, УІ9960093, а також чорновий запис з марками авто, кількістю виїздів за кордон; конверт з надписом «07/08.04.24 Рені-авто 4600 грн + 20 євро» в якому знаходяться 1 купюра номіналом 20 євро серії ЕМ; 1 купюра номіналом 1000 грн серії АЖ9104978; 7 купюр номіналом 500 грн серії ВЕ2896721, ГБ8277527, ЕИ7356383, АМ8545426, ЕБ4447964, ЕЗ3392609, ЕБ1701705; 1 купюра номіналом 100 грн серії ЄЄ9413955 а також чорновий запис з марками авто, кількістю виїздів за кордон; конверт з надписом «Хоз» в якому знаходяться 5 купюр номіналом 200 грн серії БР0943620, ЕГ7729077, АН4812314, ВЕ0627116, ВЧ6352018; 2 купюри номіналом 100 грн серії УГ5322071, УЖ2310608; конверт з надписом «Віпс - «А» в якому знаходяться 4 купюри номіналом 200 грн серії СГ6564453, ЗГ8185130, ГЗ8496942, ЕЄ0238493; 1 купюра номіналом 100 грн серії УТ9420242; чорнові записи д.н.з. авто, кількістю виїздів за кордон а також грошові кошти в кількості 1 купюри номіналом 20 доларів США серії RA46118057A; 2 купюри номіналом 500 грн серії ЕД6747304, АВ6333881; 5 купюр номіналом 200 грн серії ДБ1993507, АП5223278, СИ0862189, ЄЄ5131384, ХВ1607535, які на момент огляду перебували в поліетіленовому пакеті «EVA»

Прокурор ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив, будь-які заяви та клопотання від останнього на адресу суду не надходили.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора про накладення арешту на майно, прокурор визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Водночас, клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, прокурором в клопотанні не було наведено кому належить тимчасово вилучене майно, а також у матеріалах клопотання відсутні будь-які відомості та/або контакті дані власника(-ків) вилученого майна, що унеможливлює їх повідомлення про час та дату розгляду клопотання про арешт майна.

Також прокурор у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане майно, як : його збереження речових доказів. При цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно необхідне органу досудового розслідування для огляду та чому прокурор вважає, що при його огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання, викликати у судове засідання власників тимчасово вилученого майна та прийняти рішення по суті.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника,законного представника,представника юридичної особи,щодо якої здійснюється провадження.

Слідчий суддя вважає, що неявка без поважної причини прокурора, свідчить про фактичне не підтримання заявленого клопотання та не доведення викладених у клопотанні обставин, що в свою чергу має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такого клопотання або його повернення без розгляду його по суті.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що прокурор не з`явився до судового засідання без поважних причин не долучивши жодних відомостей щодо власника(-ків) вилученого майна, та не зазначив, кому воно належить, тим самим не підтримав клопотання про арешт майна у судовому засіданні з належним його обґрунтуванням, з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000195 від 02.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1