Провадження № 1-кс/554/4449/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000283 та бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаною скаргою та прохав суд постанову про закриття кримінального провадження №0000283 винесену начальником СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 05.03.2024 року скасувати.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначив, що 05.03.2024 року начальником СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГШУНП в Полтавській області було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000283 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Зазначив, що з постановою про закриття кримінального провадження не погоджується з огляду на те, що начальником СД ОСОБА_5 у постанові звернуто увагу на покази свідків які звинувачують ОСОБА_3 у нанесенні ударів охоронцеві. На його думку, вказані покази надаються зацікавленими особами, які є або підлеглими або співробітниками, що викликає сумніви у правдивості їх показів. Відповідно до висновку комісійної експертизи №116 від 25.12.2023 року було встановлено, що тілесні ушкодження, нанесені ОСОБА_3 відносяться до легких. Відповідно до листа Міністерства внутрішніх справ №177/38-2024 від 02.01.2024 року під час проведення перевірки на ПП «Охорона плюс» було встановлено, що охоронець ОСОБА_6 не мав права на момент події 13.09.2022 року виконувати обов`язки охоронця та застосовувати заходи фізичного впливу і спец засоби.

Усе вищезазначене свідчить про те, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об?єктивного дослідження обставин події, у зв?язку з чим є всі підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Крім того вказав, що 15.03.2024 року ним була подана скарга до Полтавської обласної прокуратури у порядку ст. 308 КПК України. Вказав, що ним отримано лист відповідь від 19.03.2024 року за №27 який містив загальний характер, що суперечить ст. 308 КПК України.

Начальником сектору дізнання ОСОБА_7 на адресу суду подано заперечення на скаргу, в яких вказав, що вважає, що прийнята постанова є законною та обгрунтованою, прохав відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що показання свідків отримані під час досудового розслідування кримінального проступку, здобуті у визначений КПК України спосіб. Під час допиту до свідків не застосовувалися недозволені методи дізнання, показання давались ними виключного добровільно, тому у органу дізнання не виникає сумніву в їх правдивості та обєктивності. Крім того зазначив, що твердження ОСОБА_3 про зацікавленість свідків, що допитані з приводу обставин отримання ним тілесних ушкоджень, викликає сумнів, тому що працівники ДП «Торговий дім Маяк» не є стороною кримінального провадження, та вони не мають відношення до ПП «Охорона плюс» з працівниками якого у ОСОБА_3 виник конфлікт. Зазначив, факт наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не ставиться під сумнів, але в рамках дізнання також, досліджується обстановка та обставини вчинення можливого правопорушення відносно ОСОБА_3 та його попередня, як на думку органу дізнання, протиправна поведінка потерпілого. Зазначив, що навіть за умови відсутності у ОСОБА_6 повноважень визначених ЗУ «Про охоронну діяльность», останній прибув на місце події в складі наряду ПП «Охорона плюс» та не робив ніяких протиправних дій по відношенню до ОСОБА_3 , доки останній не почав себе агресино вести. Вказав, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження жоден доказ не визнаний таким, що отриманий незаконним шляхом. На підставі вказаного, прохав відмовити у задоволенні скарги.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу прохав задовольнити з наведених у ній підстав.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні прохав відмовити у задоволенні скарги з огляду на те, що постанова про закриття кримінального провадження є обгрунтованою.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис з камер спотередження, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження та яким підтверджуються доводи викладені в постанові слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0000283, суд приходить до наступних висновків.

Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Судом встановлено, що ВП №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000283 від 04.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

05.03.2024 року начальником СД відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 чт.125 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності слідчих до вчинення кримінального правопорушення, надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Згідно постанови слідчого, в ході проведення досудового розслідування слідчим допитано потерпілого ОСОБА_3 з приводу обставин справи.

Також слідчим проведено перегляд відеозапису з камер відео нагляду магазину «Рідне село», з якого було встановлено відсутність навмисного удару потерпілому ОСОБА_3 . Одночасно встановлено, що потерпілий ОСОБА_3 першим наніс удар охоронцю ОСОБА_6 , а в подальшому наніс ще один удар ногою в пах.

Слідчим також в ході досудового розслідування проведено допит свідка ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили вказані факти.

В рамках даного кримінального провадження проведено експертизу, згідно висновку №116 комісійної СМЕ від 25.12.2024 року у потерпілого ОСОБА_3 встановлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В ході розслідування допитано ОСОБА_6 , який пояснив, що з групою реагування виїхав на відпрацювання даної події за викликом. Вказав, що чоловік впирався та махав руками, приміщення покидати відмовлявся та в цей час наніс охорнцю удар рукою по голові, а після цього удар ногою в пахову зону. Зазначив, що відмахувався від нього захищаючись, навмисних ударів не наносив.

Слідчим було досліджено відеодокази надані потерпілим ОСОБА_3 , лист відповідь МВС України №177/38-2024 від 02.01.2024 року та інші матеріали кримінального провадження.

В ході розслідування з показань потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , пояснення ОСОБА_6 , висновку комісійної судово-медичної експертизи N? 116 від 25.12.2023 року встановлено доведеним факт нанесення ОСОБА_6 з мотивів захисту свого здоров?я удару рукою в голову потерпілому, що призвело до заподіяння останньому легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, з врахуванням сукупності матеріалів кримінального провадження, дізнавач приходить до обгрунтованого висновку про недоведеність заподіяння ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_3 при встановлених обставинах легких тілесних ушкоджень умисно, оскільки ОСОБА_6 діяв у стані необхідної оборони від суспільно-небезпечного посягання, заподіявши при цьому шкоду особі, яка посягала, що у відповідності до змісту ст. 36 КК України виключає його кримінальну відповідальність за заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

В обґрунтування постанови слідчим вказано, що оцінивши у своїй сукупності зібрані докази, є підстави констатувати, що ОСОБА_6 перебував у стані необхідної оборони, оскільки його дії вчинялися з метою захисту свого здоров`я, так як з боку ОСОБА_3 була створена реальна загроза, у вигляді нанесення ударів, а тому для відвернення загрози і зупинення протиправних дій останнього, ОСОБА_6 вживались своєчасні і необхідні дії, оскільки ОСОБА_3 на прохання припинити свої дії не реагував. Дії ОСОБА_6 були достатніми за своїм характером, так як припинення поведінки потерпілого одним ударом, що спричинив легкі тілесні ушкодженя, свідчить про те, що оборона, яку застосував ОСОБА_6 , відповідала суспільній небезпеці посягання та обстановці захисту.

Тобто, дії ОСОБА_6 , у даному кримінальному провадженні, свідчать про спрямованість на відвернення протиправних дій ОСОБА_3 , які по своїй суті і стали приводом до конфлікту із працівниками магазину «Рідне Село» та охоронцями, що прибули за викликом

Слід зазначити, що вказане кримінальне провадження вже закривалось слідчим, та постанова була скасована ухвалою слідчого судді.

Відповідно до ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Рішення про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 року прийняте уповноваженою на те посадовою особою, після всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних й перевірених доказів, що видно з оскарженої постанови, а тому підстави для її скасування відсутні.

Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова від 05.03.2024 року начальника СД відділення поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000283 від 04.10.2022 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, є законною та обґрунтованою.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що постанова слідчого є очевидно неправомірною і підлягає обов`язковому скасуванню, спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Оцінку належності, допустимості та достовірності всіх доказів згаданої кримінальної справи було надано судом у встановленому законом порядку, та вказане судове рішення було предметом перевірки суду вищої інстанції, й набрало законної сили.

Отже, суд вважає, що слідчим під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0000283 від 04.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення істини у справі. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова є незаконна, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.

У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.

Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.

Керуючись ст.ст. 93, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалила,-

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000283 винесену начальником СД відділення поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 05.03.2024 року та бездіяльність прокурора відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1