Справа № 201/3297/24
Провадження № 1-кс/201/1127/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000688 від 06.03.2024 року, за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна підозрюваного.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 0000688 від 06.03.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, не пізніше жовтня 2023 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної організації співробітником ФСБ РФ, акаунт якого зареєстрований в месенджері «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_6 », на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності, залучено до конфіденційного спілкування громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , точний час органом досудового розслідування не встановлено, але не пізніше жовтня 2023 року, розуміючи всі вищенаведені обставини, діючи умисно з особистих мотивів, в ході спілкування в месенджері «Telegram» з представником іноземної організації співробітником ФСБ РФ, надав останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про переміщення військової техніки і особового складу ЗС України та їх розташування на території Донецької області, а також оперативної обстановки на території вказаної області. В подальшому протягом жовтня-грудня 2023 року громадянин України ОСОБА_5 неодноразово передавав представнику іноземної організації співробітнику ФСБ РФ, інформацію розвідувального характеру.

При, цьому громадянин України ОСОБА_5 усвідомлював, що передана ним інформація буде використана іноземною організацією ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

24.01.2024 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

24.01.2024 ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено права власності на об`єкт нерухомого майна, які належать ОСОБА_5 , а саме:

- об`єкта житлової нерухомості, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0.0045 га, кадастровий номер :00:019:0244.

Згідно відомостей ТСЦ МВС №1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності:

- автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно ст.111 КК України, ч. 1 державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України - карається позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої; ч. 2 ті самі діяння, вчинені в умовах воєнного стану - караються позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що за таких обставин, наявні обґрунтовані підстави для накладення арешту на зазначене майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.0045 га, кадастровий номер :00:019:0244.

- автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі підозрюваного.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження № 0000688 від 06.03.2024 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

24.01.2024 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

24.01.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Доведено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено право власності на об`єкти нерухомого майна, що належать ОСОБА_5 , а саме: об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0.0045 га, кадастровий номер :00:019:0244.

Також доведено, що згідно відомостей ТСЦ МВС №1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності: автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000688 від 06.03.2024 року із забороною розпорядження та відчуження на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Накласти арешт у кримінальному провадженні за № 0000688 від 06.03.2024 року із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль TOYOTA AVENSIS, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 ; земельну ділянку площею 0.0045 га, кадастровий номер :00:019:0244.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1