Номер провадження 1-кп/243/563/2024
Номер справи 243/1719/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 14 » березня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілої - ОСОБА_4

- обвинуваченого ОСОБА_5

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження за № 0000145, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 лютого 2024 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 04 березня 2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плебанівки, Шаргородського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про примирення досягнута під час досудового провадження.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2014 року мешкає спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, за адресою АДРЕСА_3 . Останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , мають близькі відносини.

Під час сумісного проживання ОСОБА_5 систематично вчиняє стосовно ОСОБА_4 , домашнє насильство, що виражається у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, залякуванні, застосовує психологічне насильство, своєю поведінкою завдає їй психологічну травму, у зв`язку з чим постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08.09.2023 №243/4331/23 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП за події, що мали місце 22.08.2023 о 14 год. 00 хв. Окрім того, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 02.02.2024 №243/273/24 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП за події, які мали місце 01.01.2024 об 11 год. 00 хв.

Однак, ОСОБА_5 , не зважаючи на те, що за вчинення вказаних дій його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжив свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_4 .

Так, 07 лютого 2024 року приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_5 ,перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 почав умисно, грубо виражатись на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 нецензурною лайкою, ображав її, погрожував фізичною розправою, чим застосовував психологічне насильство, принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 .

Окрім того, 08 лютого 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 почав умисно, грубо виражатись на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 нецензурною лайкою, ображав її, довів до сліз, намагався застосувати фізичне насильство, кидався у неї різними речами та намагався заткнути рот ганчіркою, чим застосовував психологічне насильство, принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 .

Крім того, 13 лютого 2024 року приблизно о 06 годині 00 хвилин ОСОБА_5 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 почав умисно, грубо виражатись на адресу своєї співмешканки ОСОБА_4 нецензурною лайкою, ображав її, довів до сліз, кинув в неї домашній тапок, чим застосовував психологічне насильство, принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 .

Таким чином, в результаті вчинення ОСОБА_5 вказаних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного насильства, у ОСОБА_4 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_5 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску її фундаментальним особистим цінностям та потребам в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_4 , зазначена ситуація є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу.

Внаслідок дій ОСОБА_5 , у ОСОБА_4 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах зазначеної ситуації.

Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, що виразились в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства, вчиненому у стані алкогольного сп`яніння, щодо особи похилого віку, з якою останній перебуває у близьких відносинах ОСОБА_4 ,що призвели до психологічних страждань потерпілої, вчинив домашнє насильство.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

01 березня 2024 року обвинувачений ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 з одного боку та потерпіла ОСОБА_4 з іншого боку, у кримінальному провадженні за № 0000145, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 09 лютого 2024 року, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України перебуваючи у приміщені Слідчого відділу Відділу поліції №4 Краматорського РУП Головного управління національної поліції в Донецькій області, розташованого за адресою Донецька область м. Слов`янськ вул. Університетська,30 уклали Угоду про примирення.

Згідно даної Угоди обвинувачений ОСОБА_5 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, із застосуванням статті 75 КК України, з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким кримінальним правопорушенням.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної Угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження Угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 з одного боку та потерпілою ОСОБА_4 з іншого боку і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Із Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23 січня 2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст.65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд виходить із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючих його даних, його вік, стан здоров`я.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального виконання покарання у виді позбавлення волі, без ізоляції від суспільства, безпосередньо під наглядом державних органів влади і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Акту Донецького відділення «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» витрати на проведення судово психологічної експертизи, за Висновком № 125 від 20 лютого 2024 року, проведеної в кримінальному провадженні №0000145, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2024 року складають 3786 грн 40 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про примирення від 01 березня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому за цією статтею кримінального закону узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини 1 статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Виконання Вироку доручити Відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому ст. ст. 131, 176 КПК України не застосовувався та не обирався.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Плебанівки, Шаргородського району, Вінницької області, РНОКПП: невідомий, пенсіонера, який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 на користь держави за проведення судово психологічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000145, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2024 року - Висновок експерта № 125 від 22 лютого 2024 року, у розмірі 3786 грн 40 коп ( три тисячі сімсот вісімдесят шість грн. 40 коп).

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-потерпілим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

-прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий:

суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1 .