Справа № 383/314/24
Номер провадження 1-кс/383/178/24
УХВАЛА

05 липня 2024 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 від 14.03.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 156-1 КК України відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, офіційно не працює, не одружений, військовозобов`язаний, раніше не судимий,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_5 за погодженням з заступником керівника Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком на 60 днів без визначення розміру застави, якому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 156-1 КК України, а саме у вчиненні розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку та у домаганні особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Слідчим у клопотанні зазначені фактичні обставини кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 156-1 КК України:

25.02.2024 року близько 16 години ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилось лише 14 років і вона є неповнолітньою, виник злочинний умисел, спрямований на розбещення неповнолітньої ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 за допомогою належного йому мобільного телефону марки "Redmi Note 9 (M2003J15SG)" ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з номерами сім карток НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , використовуючи обліковий запис у мобільному застосунку "Телеграм", з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив інтелектуальне розбещення щодо ОСОБА_7 шляхом систематичного надсилання останній мультимедійних файлів сексуального характеру, які виготовив самостійно, а також текстових повідомлень з висловлюваннями, які направлені на спонукання до дій сексуального характеру та спрямовані на задоволення своїх статевих потреб.

Так, ОСОБА_4 з метою здійснення протиправних дій в частині демонстрації статевих органів, сексуальних збочень, які є неприйнятними з погляду суспільної моралі, що ображають честь і гідність людини, задовольняючи свою статеву пристрасть, займаючись протягом декількох хвилин мастурбацією, яку зафіксував на власний мобільний телефон "Redmi Note 9 (M2003J15SG)", створив два відеофайли з назвами: "VID_20240225_175251_017.mp4" та "VID_20240225_175241_083.mp4", з ілюстрацією чоловічого статевого органу, які відповідно до висновку судово-мистецтвознавчої експертизи відносяться до порнографії.

В подальшому за допомогою месенджера "Telegram" 25.02.2024 року відправив неповнолітній ОСОБА_7 на мобільний телефон, яким вона на той час користувалася марки "ZTE Blade A51" ІМЕ1: НОМЕР_5 та ІМЕІ2: НОМЕР_6 з номером Sim-карти НОМЕР_7 , де вона цього ж дня о 16 год. 47 хв. та о 16 год. 48 хв. отримала їх та переглянула.

Крім того, 24.02.2024 року, 29.02.2024 року та 01.03.2024 року ОСОБА_4 за допомогою месенджера "Telegram", який встановлений на телефон "Redmi Note 9 (M2003J15SG)" будучи повнолітньою особою, вчиняючи тривалий час розпусні дії щодо неповнолітньої ОСОБА_8 , реалізуючи свій умисел на вчинення щодо неї дій сексуального характеру та розпусних дій, використовуючи інформаційно-телекомунікаційні системи, пропонував зустрічі останній.

Після отримання згоди, ОСОБА_4 , неодноразово протягом 2024 року в м. Бобринець, Кропивницького району, Кіровоградської області зустрічався з неповнолітню ОСОБА_7 та знаючи достовірно, що вона не досягла шістнадцятирічного віку, вчиняв щодо неї розпусні дії та дії сексуального характеру, торкаючись стегон, геніталій та інших частин тіла.

14.03.2024 року по даному факту внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 156-1 КК України.

28 червня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 156-1 КК України.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: наявна необхідність запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на близьких родичів потерпілого, свідків, які під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку підозрюваного зможуть змінити свої покази або відмовитись від них, а також на інших свідків, які на даний час не допитані у даному кримінальному провадженні, перешкодити розслідуванню кримінального провадження іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчим вказано на недоцільність та неможливість застосування запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою ОСОБА_4 з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечив обставин кримінального правопорушення та повідомленої йому підозри. Зазначив, що не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду і впливати на потерпілу, просив не обирати запобіжний захід тримання під вартою.

Дослідивши клопотанням та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, оскільки, не зважаючи на наявне кримінальне провадження, підозрюваний контактував з нею, про що він не заперечив під час розгляду клопотання.

Крім того, доведений ризик можливості вчинення іншого кримінального правопорушення. Цей ризик обумовлений наявністю іншого кримінального провадження за заявою ОСОБА_9 про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення за ч.1 ст.155 КК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР від 24.06.2024 року у кримінальному провадженні № 0000361.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризику, передбаченого п.3, 5 ч.1 ст. 177 КК України.

Інші ризики, на які посилається слідчий в клопотанні та прокурор у судовому засіданні, не доведенні.

Мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого не довели доцільність застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, надана до суду характеристика підозрюваному, яка оцінена слідчим у клопотанні як негативна, не містить жодної негативної інформації щодо особи. Більш того, характеристика та інші дані, що характеризують особу підозрюваного отримані слідчим за місцем реєстрації підозрюваного, де він не проживає більше двох років.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, санкцією ч.1 ст.156 КК України передбачене покарання позбавлення волі до п`яти років.

Таким чином, обов`язковим при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою є доведення та встановлення фактів, визначених п.3 ч.2 ст.183 КК України, які існували на час звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

Разом з тим, ні у клопотанні, ні під час розгляду його слідчим суддею, не встановлено та не доведено, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню, йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Тобто, слідчий суддя приходить до висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Водночас, згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а тому при вирішенні питання про достатній та необхідний запобіжний захід, що може забезпечити належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, має посередню характеристику.

Відповідно доч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному,обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На думку слідчого судді застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри з урахуванням встановлених ризиків, не є надмірним та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний час доби в межах двомісячного строку досудового розслідування з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, що є співмірним з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, та повністю буде запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.184, 193, 196 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на один місяць 23 дні, у межах строку досудового розслідування, тобто до 28.09.2024 року, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого слідчого відділення відділення поліції №3 (м. Бобринець) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за першою вимогою;

- не відлучатись із місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, цілодобово.

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Початок дії цієї ухвали обчислювати з моменту її проголошення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Органу Національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 05.07.2024 року о 13 год.

Слідчий суддя ОСОБА_11 ЗАМША