У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні №0000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, уродженця с.Керецьки Свалявського району (теперішній Хустський район) Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи підприємця, одруженого, раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні №0000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відносно ОСОБА_4 .

У поданому клопотанні прокурор зазначає, що слідчим управління ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000045 відомості про яке внесено до ЄРДР 28.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, в якому повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Прокурор вказує, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше серпня 2022 року, у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів.

Так, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , розробили протиправний механізм, відповідно до якого особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, протиправно, безпідставно вносяться до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях»), що в подальшому дає підставу для безперешкодного виїзду за межі території України, оформляючи, при цьому, фіктивний трудовий договір між особою, яка має намір виїхати за кордон, та перевізником, призначаючи таких осіб на посаду водія мікроавтобуса.

На виконання вказаного протиправного механізму, 03.08.2022, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , як співзасновники, зареєстрували ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК» () із наступними видами діяльності: 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у., 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту та 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту та визначили ОСОБА_4 директором вказаного товариства. У подальшому, ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК», в особі директора ОСОБА_4 , отримало ліцензію на здійснення міжнародних перевезень та доступ до системи «Шлях», що давало можливість здійснювати внесення за допомогою власного електронного ключа, виданого на ім`я ОСОБА_4 , як директора товариства, до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») відомості щодо працівників власного товариства, які являються водіями.

Згідно розподілених між собою функцій ОСОБА_4 та ОСОБА_6 здійснювали підшукування відповідних потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку, які мають намір неправомірно покинути територію України, та в подальшому, фіктивно працевлаштовували їх в ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК» під виглядом водіїв. За вказані дії ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від так званих «клієнтів» отримували грошову винагороду у розмірі від 1000 до 1500 доларів США, в залежності від термінів перебування особи, яка покидає територію України, за кордоном або інших особистих домовленостей.

Надалі, ОСОБА_4 , реалізуючи спільні із ОСОБА_6 протиправні наміри, спрямовані на особисте збагачення за рахунок організації незаконного переправлення військовозобов`язаних чоловіків за кордон під час мобілізаційних заходів на території держави в умовах воєнного стану, до своєї протиправної діяльності залучили громадянина ОСОБА_7 . Останній маючи відповідні навички, використовуючи електронний ключ цифрового підпису ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК», який йому передав ОСОБА_4 , за грошову винагороду, за вказівками ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , здійснював фіктивне працевлаштування в ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК» та безпосереднє внесення до системи «Шлях» інформації стосовно осіб призовного віку, що виїжджають за кордон у якості водіїв мікроавтобусів. Крім цього, ОСОБА_7 особисто контролював строки перебування осіб, внесених ним до системи «Шлях», під виглядом водіїв товариства за кордоном, з метою недопущення протермінування перебування таких за межами України, оскільки це є підставою для подальшого припинення дії ліцензії на міжнародні перевезення відповідними контролюючими органами та доступу до системи «Шлях».

Працевлаштування в ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК» здійснювалось таким чином, що особа, яка мала намір виїхати за кордон, за допомогою інтернет-месенджеру, пересилала на мобільний телефон ОСОБА_4 або ОСОБА_6 фотозображення своїх особистих документів, а останні, у свою чергу, пересилали їх ОСОБА_7 , який на підставі таких фотокопій оформляв документацію про працевлаштування таких осіб водіями на товаристві. При цьому, такі особи фактично для оформлення документів до ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК» не з`являлись, фактично в товаристві не працювали, автотранспортні перевезення не здійснювали, а виїжджали за кордон в особистих цілях, не пов`язаних з діяльністю ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК», в чому і полягала фіктивність їхнього оформлення на товаристві в якості водіїв.

У кожному випадку особи, які виїхали за кордон, будучи внесеними до системи «Шлях» в якості водіїв ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК», перебували там до 60 діб та, перед закінченням цього терміну, повертались на декілька днів до України, щоб не протермінувати визначений законом термін перебування за кордоном. В подальшому, їх повторно вносили до системи «Шлях», на підставі чого вони виїжджали за кордон.

Таким чином, прокурор стверджує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою, організували механізм незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб громадян України, через державний кордон України.

27.01.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Керецьки Свалявського району (теперішній Хустський район) Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фізичну особу підприємця, одруженого, раніше несудимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження був визначений до 27 березня 2024 року.

20.03.2024, першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 , винесено постанову про продовження строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 3 місяців, тобто до 27 квітня 2024 року.

Прокурор стверджує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: протоколами проведених обшуків, оглядами вилучених мобільних телефонів, протоколами допиту свідків, протоколами проведених НСРД та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 від 31.01.2024 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 233 600 гривень, яка була внесена за нього і на даний час ОСОБА_4 обрано запобіжний захід - заставу та відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладено наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України чи в`їзд в Україну.

При цьому, строк дії ухвали, в частині покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_9 , встановлено до 27.03.2024, який закінчується.

Разом з цим, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, для проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

Прокурор стверджує, що результати проведення вищеописаних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як докази обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Беручи до уваги, вищевикладене, та враховуючи те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які підтвердженні ухвалою слідчого судді, про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу від 31.01.2024 існують і на даний час, а тому виникла обґрунтована необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії покладених на нього обов`язків згідно ухвали слідчого судді.

Представником підозрюваного ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано заперечення на клопотання про продовження дії обов`язків, в якому зазначив, що повідомлення про підозру від 27.01.2024 р., яке його підзахисний отримав в той же день, було вручено за межами строку досудового розслідування, який встановленого нормами КПК України (пункт 4 ч. 3 ст. 219 КПК України). Так, 16.11.2023 р. у житлі ОСОБА_4 був проведений обшук на підставі Ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2023 р. справа №308/18429/23. У даній ухвалі слідчого судді, яка повністю мотивована доводами із клопотання слідчого поліції, яке погоджено було прокурором містить фактично висунуту підозру ОСОБА_4 . Тобто, коли ОСОБА_4 під час обшуку 16.11.2023 р. отримав Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.10.2023 р. справа №308/18429/23 і прочитав однозначні формулювання та звинувачення правоохоронних органів, то він зразу зрозумів що органи досудового розслідування висувають йому підозру за ч.3 ст.332 КК України. У даній ухвалі вже було зазначена кваліфікація за ч.3 ст.332 КК України.

Стверджує, що враховуючи все вищенаведене строк досудового розслідування відносно його підзахисного мав закінчитися згідно закону, не пізніше 16 січня 2024 року. Однак, прокурор всупереч вищезазначених норм провадження не закрив або не направив до суду обвинувальний акт, чи не вчинив інші передбачені КПК України дії. Натомість 27 січня 2024 р. прокурор поза межами строків досудового розслідування відносно ОСОБА_4 підписав йому Повідомлення про підозру, що з врахуванням попереднього є також незаконним.

Окрім цього, зазначив, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо підозрюваного в даному кримінальному провадженні відсутні та не є конкретними та не підтвердженні певними доказами (тобто є припущеннями).

Зазначив, що підозрюваний має постійне місце проживання. Раніше не судимий. Має на утримані сім`ю. Має роботу у товаристві, яке займається міжнародними перевезеннями, що підтверджується клопотанням та іншими матеріалами справи. Обмеження його волі та можливості виконувати роботу не є необхідним та законним у даному конкретному випадку. Просив врахувати також той факт, що його підзахисний має проблеми із здоров`ям і має постійне місце проживання (додається) та те що відповідно він потребує лікування та не може триматися під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та продовжити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків. Щодо твердження захисника відносно, того що підозра була вручена поза межами строку досудового розслідування вказав, що така була вручена підозрюваному в порядку ст. 278 КПК України.

У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з підстав викладених у запереченні.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як випливає з матеріалів клопотання, СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000045 відомості про яке внесено до ЄРДР 28.02.2023 за ознаками складів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що постановою першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 20.03.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 28.02.2023 року до трьох місяців, тобто до 27.04.2024 року включно.

27.01.2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

31.01.2024 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави.

Встановлено, що заставодавцем ОСОБА_11 внесено заставу у розмірі 233600,00 грн., і на даний час щодо підозрюваного ОСОБА_4 діє запобіжний захід - застава та відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_4 наступні обов?язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця перебування;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи наведені фактичні обставини справи та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.332 КК України, наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, орган досудового розслідування вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного на підставі ухвали слідчого судді.

Частиною 7 ст. 194 КПК України визначено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином КПК України визначено, що розгляд питання про продовження дії обов`язків здійснюється в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України для продовження строку тримання під вартою.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді, судом враховано наступне.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Перевіряючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.332 КК України, слідчий суддя зазначає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в стороннього спостерігача не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується доводами прокурора з урахуванням того, що вони були предметом перевірки слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу, та, що також встановлено під час судового розгляду даного клопотання.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання сторони обвинувачення приймає до уваги, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість.

Поряд з наведеним, стороною обвинувачення доведено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики на даний час не зменшились.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених (підозрюваних), але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання вищеописаним ризикам, задля забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на те, що двомісячний строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді закінчується, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,179,181,194, 199,372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного у кримінальному провадженні №0000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2024, в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.04.2024, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця перебування;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.03.2024 о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1