НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

22 березня 2024 року Справа № 322/343/24

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження з угодою між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, має середньо-спеціальну освіту, військовослужбовця ЗСУ у званні солдат, який перебуває на посаді номера обслуги зенітно артелерійського відділення військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір на незаконне придбання наркотичного засобу (канабісу) та психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту, всупереч вимог ст.ст.1, 13, 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», Постанови Кабінету Міністрів Україні №770 від 6 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» у невстановлених в ході досудового слідства часі і місці, замовив для власної потреби у невстановленої в ході досудового слідства особи психотропну речовину обіг якої заборонено метамфетамін, та наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс.

В подальшому, 20.01.2024 у першій половині дня, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел на незаконне зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено - метамфетаміну, та наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, перебуваючи по АДРЕСА_2 , знайшов у вказаному невстановленою особою місці психотропну речовину, обіг якої заборонено метамфетамін, та наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, та помістив зазначені речовини до свого одягу, де став незаконно зберігати.

20.01.2024, ОСОБА_4 після незаконно придбання та зберігання психотропної речовини та наркотичного засобу, незаконно перевіз на автомобілі Kia Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , до моменту вилучення у нього працівниками поліції під час проведення огляду місця події 20 січня 2024 року, о 15 годині 45 хвилин, а саме відкритої ділянки місцевості, розташованої на 59 км автодороги «Запоріжжя-Донецьк», Запорізького району Запорізької області, кристалічної речовини світло-коричневого кольору, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, масою 1,5650 г (в перерахунку на основу), що відповідно до таблиці 2 Наказу Міністерства охорони здоров1я України №188 від 01.08.2000 с великим розміром, та рослинного матеріалу сіро-зеленого кольору, який є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину, складає 20,836 г.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів та психотропних речовин у великих розмірах, без мети збуту.

Суд погоджується з цією кваліфікацією.

15.02.2024 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Кам`янець Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000018 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2024 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого, за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України, у службовому кабінеті Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері борони Східного регіону, за адресою: АДРЕСА_3 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої на виконання вимог ст.469, 472 КПК України сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_4 в ході досудового розслідування добровільно повідомив правоохоронні органи про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

З ОСОБА_4 домовленостей щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою не було.

Узгоджуючи покарання ОСОБА_4 прокурор відповідно до вимог ст.65 КК України врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, явку з повинною, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, участь у відсічі збройної агресії російської федерації.

Сторони вважали за можливе, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 , буде призначене покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, у виді штрафу розміром 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді також передбачені наслідки її укладення і затвердження визначені ч.2 ст.473 КПК України, зокрема обмеження для сторін права на оскарження вироку відповідно до ст.ст.394, 424 КПК України, ОСОБА_4 роз`яснено положення щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4. ст.474 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Прокурор також просив долучити документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також ті, що є необхідними для вирішення питання про речові докази і судові витрати.

В разі затвердження угоди, також просив ухвалити рішення щодо речового доказу і стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Проти задоволення клопотання прокурора про долучення документів не заперечували.

ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Дослідивши угоду і матеріали судового провадження, заслухавши доводи сторін, після роз`яснення їм наслідків укладення угоди, які передбачені ч.4 ст.474 КПК України, виконавши вимоги п.п.6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання, а також наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Положеннями ст.468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена нетяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення вчинення якого інкримінувалось ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь - просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд переконався, що обвинувачений свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав беззаперечно із розумінням того, що відмовляється від частини своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, що угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Також, суд пересвідчився в дійсності існування обставин, які зазначалися в угоді в контексті вимог ст.65 КК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Кам`янець Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 і обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника.

ОСОБА_4 судом роз`яснені наслідки невиконання угоди.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст.100 КПК України.

З ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження у цьому провадженні не застосовувалися, цивільний позов не подавався.

Керуючись ст.ст.373, 374, 394, 424, 468, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості від 15 лютого 2024 року, укладену у м. Запоріжжі між прокурором Кам`янець Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 і підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2271,84 грн (дві тисячі двісті сімдесят одну гривню 84 копійки).

Речові докази: об`єкти масами 0,8129 г, 07892 г, 0,7797 г, 0,516 г, 0,432 г, 19,086 г, залишки об`єктів 1-4 масою 0,2575 г, які упаковані в сейф-пакет №4150396, що зберігається у відділенні поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізького області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, направити прокурору і захиснику.

Суддя ОСОБА_1