Справа № 743/751/24
Провадження №1-кп/743/56/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні в селищі Ріпки обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000030 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Новгород Сіверський Чернігівської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, відомості про утриманців відсутні, офіційно не працевлаштованого, з загальною середньою освітою, відомості про наявність статусу особи з інвалідністю відсутні, народним депутатом або депутатом органів місцевого самоврядування не є, такого, що на військовому обліку не перебуває, раніше засудженого: вироком Корюківського районного суду Чернігівського області від 20 квітня 2005 року за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України до 7 років позбавлення волі; вироком Новгород Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 вересня 2012 року за частиною 1 статті 317, частиною 1 статті 121, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі; вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року за статтею 395, частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 70 Кримінального кодексу України до трьох років позбавлення волі; вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 23 червня 2022 року за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України до 1 року обмеження волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 30 листопада 2022 року, з урахуванням ухвали Чернігівського апеляційного суду від 15 березня 2023 року, за статтею 395, частиною 1 статті 71, статтею 72 Кримінального кодексу України до 1 року 4 місяців обмеження волі; вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 березня 2023 року за статтею 395, частиною 4 статті 71, статтею 72 Кримінального кодексу України до 1 року 6 місяців обмеження волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , цивільний позивач Національно служба здоров`я України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Ріпкинська центральна лікарня» Ріпкинської селищної ради, -

В С Т А Н О В И В:

28.04.2024 р. близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_2 , знаходячись за адресою проживання матері співмешканки в АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до своєї співмешканки ОСОБА_4 , з якою спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю і бажаючи їх настання, наніс не менше одного удару дерев`яним руків`ям лопати в область голови та не менше одного удару рукою в ділянку лівого стегна ОСОБА_4 , більш точна кількість ударів досудовим розслідуванням не встановлена, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, гематомою обличчя, поверхневою забійною раною лівої брови, забійної рани та гематоми лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Надалі, 28 квітня 2024 року близько 14 години 05 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку та матір`ю співмешканки, яка намагалась припинити спричинення тілесних ушкоджень доньці ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю і бажаючи їх настання, наніс один удар рукою в ділянку носа, один удар дерев`яним руків`ям лопати в область грудної клітки та два удари дерев`яним руків`ям лопати в область сідниць ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа з допустим розходженням уламків, гематомами м`яких тканин носа та обох підочних ділянок, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді гематом грудної клітки праворуч та обох сідниць, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Вказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження, про що зазначено у письмовій заяві обвинуваченого від 31.05.2024 р., складеній у присутності захисника, та письмових заявах потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 31.05.2024 р.

Зі змісту цих заяв також вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість та йому і потерпілим роз`яснено зміст обмежень права апеляційного оскарження.

Окрім того разом з обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов Національної служби здоров`я України, поданий Чернігівською окружною прокуратурою, про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення на суму 9129, 10 грн.

Цивільний позов обґрунтовано тим, що внаслідок кримінального правопорушення закладом охорони здоров`я було витрачено бюджетні кошти при наданні медичних послуг пов`язаних з лікуванням потерпілої ОСОБА_4 , яка перебувала на стаціонарному лікуванні КНП «Ріпкинська центральна лікарня».

Обвинувачений у письмовій заяві від 31 травня 2024 року, складеної у присутності захисника, цивільний позов визнав в повному обсязі.

Відповідальність за кримінальні проступки, винними у вчиненні яких визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На виконання положень вказаної норми та ч. 2 ст. 382 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин, які не заперечуються учасниками судового провадження.

Відтак суд дійшов висновку, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, які обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.

При призначенні покарання суд враховує, що правопорушення вчинені щодо двох осіб, перебуває у органі поліції на профілактичному обліку «Кривдник», засуджений перебуває на обліку в органі пробації на підставі ст. 57 КВК України, в заявах потерпілих про надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні останніми не зазначено, що вони пробачили обвинуваченого за допущені правопорушення.

Також при призначенні покарання суд враховує характеристику Задеріївського старостинського округу № 6 Ріпкинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 02.05.2024 р. № 87/16-05, згідно якої обвинувачений не працює, в громадських місцях веде себе незадовільно, постійно створює конфліктні ситуації, проявляє агресію до односельців, постійно вживає спиртні напої, схильний до крадіжок.

Також з відповіді органу поліції від 02.05.2024 р. № 2372/124/48.2/2024 вбачається, що обвинувачений протягом року 7 разів притягувався до адміністративної відповідальності.

Відтак, на думку суду, обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, застосувавши покарання у виді обмеження волі.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відтак до покарання слід приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 березня 2023 року.

При вирішенні цивільного позову суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відтак цивільний позов підлягає задоволенню.

Речові докази відсутні. Витрати процесуального характеру відсутні. Запобіжний захід не обирався та обранню не підлягає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 107, 302, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 29 березня 2023 року та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 8 (вісім) місяців.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання або з моменту прийняття до установи виконання покарань.

Цивільний позов Національної служби здоров`я України, поданий Чернігівською окружною прокуратурою в її інтересах, до ОСОБА_2 про відшкодування витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) в дохід бюджету (отримувач: ГУК у м. Києві,/Шевченківський р-н/24060300; код одержувача: 37993783; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 ; код класифікації доходів бюджету: 24060300 «Інші надходження») витрати на лікування у сумі 9129, 10 гривень (дев`ять тисяч сто двадцять дев`ять гривень 10 копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з особливостями, передбаченими статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня отримання особою копії вироку.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1