Справа № 487/3752/24
Провадження № 1-кс/487/2790/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000716 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням, погодженим прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 24.04.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000716, про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим існує необхідність у застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний, його законний представник та захисник у судовому засіданні просили обрати нічний домашній арешт або більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.04.2024 за № 0000716, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.04.2024 року приблизно о 17:05 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, невстановлена особа, реалізуючи спільний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи згідно із заздалегідь розробленим з ОСОБА_6 спільним планом, здійснила дзвінок на домашній номер телефону НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яка знаходилася за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , та в ході розмови, ввівши потерпілу в оману, видаючи себе за лікаря, повідомив останній, що її син потрапив в дорожньо-транспортну пригоду в зв`язку з чим перебуває на лікарні та на його лікування необхідні грошові кошти.

Усвідомлюючи, що потерпіла введена в оману та згодна передати грошові кошти, невстановлена особа повідомила потерпілій, що найближчим часом до неї за місцем її проживання за грошовими коштами прийде співробітник поліції.

Реалізуючи свій виниклий злочинний умисел, ввівши потерпілу в оману, видаючи себе за співробітника поліції, ОСОБА_6 , отримав грошові в сумі 20000 гривень, які остання, добровільно передала для вирішення питання щодо її сина, знаходячись за місцем свого мешкання.

Утримуючи грошові кошти при собі ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 20000 гривень.

24.04.2024 за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 .

24.04.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

24.04.2024 прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 виніс постанову про звільнення особи з ІТТ ГУНП в Миколаївській області відповідно до якої ОСОБА_6 24.04.2024 о 18:20 год. було звільнено з ІТТ № 1 ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про скоєне кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання; дорученням про проведення слідчих (розшукових) дій; рапортом оперуповноваженого МРУП; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Прокурором у с удовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, згідно вимоги УІАП ГУНП в Миколаївській області від 25.04.2024 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000548 від 12.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч 1, 2 ст. 187 КК України було направлено Харківською місцевою прокуратурою до суду з обвинувальним актом; остаточне рішення у справі наразі не прийнято. Наразі ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисно корисливого кримінального правопорушення, яке було припинено підозрюваним не з власної волі, а співробітниками правоохоронних органів, що свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до трьох років позбавлення волі. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 , який народився у 2006 році, на момент розгляду клопотання є неповнолітнім, на обліку за станом здоров`я у лікарів нарколога та психолога не перебуває, інвалідність не встановлювалась. Міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_6 у шлюбі не перебуває, неповнолітніх дітей не має; проживає у місті Миколаєві разом зі старшою сестрою 2000 року народження та племінником, є учнем 11 класу, зі слів неофіційно працює на будівництві. З батьком ОСОБА_6 не підтримує стосунки тривалий час, з мати проживає в іншому місті. Раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення не має, наразі в суді перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_6 за вчинення злочину проти власності.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, а тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе запобігти ризикам в межах строку досудового слідства. При цьому, згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 95, 176-179, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Миколаївського РУП ГНУКНП в Миколаївській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати строком до 24.06.2024 року до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зобов`язати ОСОБА_6 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вона проживає, а саме: міста Миколаєва Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_6 за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий згідно ч. 3 ст. 179 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді діє до 24.06.2024 року (включно).

Повний текст ухвали оголошено 02.05.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1