ВИРОК

Іменем України

18.06.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000476 від 06.06.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судженого, востаннє: 18.03.2024 року вироком Городоцького районного суду Львівської областіза ч. 4 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців позбавлення волі та штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, 09.05.2023 року, приблизно о 16:23 год.перебуваючи у приміщені магазину «Рукавичка»(ТзОВ ТВК «Львівхолод»), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисний мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його діями не спостерігає таємно викрав із торгівельного стелажу вищевказаного магазину товарно-матеріальні цінності, а саме: тістечко еклер білий торгової марки «Степанків», масою 250 г, у кількості 1 шт., вартістю без ПДВ 41,40 грн., масло торгової марки «Селянське» 82%, масою 180 г, у кількості 2 шт., вартістю без ПДВ за 1 шт. 67,74 грн., пельмені торгової марки «Три ведмеді» свинина/яловичина, масою 800 г, у кількості 1 шт., вартістю без ПДВ 157,50 грн., бісквіт «kinder milk-slice» торгової марки «Ферерро», масою 29г, у кількості 3 шт., вартість за 1 шт. без ПДВ 16,26 грн., та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 383,16 гривень.

Крім цього, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, 17.05.2023 року в період часу з 19:50 год. по 20:00 год.перебуваючи у приміщені магазину «Рукавичка» (ТзОВ ТВК «Львівхолод»), що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисний мотив, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, повторно, переконавшись, що за його діями не спостерігає таємно викрав із торгівельного стелажу вищевказаного магазину товарно-матеріальні цінності, а саме: шоколад молочний «Milka Oreo» із молочною начинкою зі смаком ванілі та шматочками печива, масою 100 г, у кількості 1 шт., вартістю без ПДВ за 1 шт. 47,40 грн., шоколад молочний «Milka» із начинкою білий пористий шоколад, масою 95 г, у кількості 1 шт., вартістю без ПДВ за 1 шт. 47,40 грн., бісквіт «Kinder Delice» торгової марки «Ферреро», масою 39 г, у кількості 8 шт., вартістю без ПДВ за 1 шт. 17,76 грн., шоколадний батончик «Kinder Кантрі з злаками» торгової марки «Ферерро», масою 23,3 г, у кількості 10 шт., вартістю без ПДВ за 1 шт. 12,72 грн. та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ТзОВ ТВК «Львівхолод» на загальну суму 364,08 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабул обвинувачення. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Заявлений до нього цивільний позив ТзОВ ТВК «Львівхолод» визнає повністю. Просить суворо його не карати.

Представник потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даної справи без його участі, позові вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Щодо обрання покарання обвинуваченому покладається на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Згідно ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші зібрані по справі докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.185 КК України доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше суджений, має постійне місце проживання, за місце проживання скарг та заяв про його поведінку від рідних, сусідів та односельчан в старостинський округ не надходило, неодружений, напрацює, на обліку лікаря-психіатра КНП Пустомитівської міської ради «Пустомитівська лікарня» не перебуває; перебуває на обліку в лікаря-нарколога КНП Пустомитівської міської ради «Пустомитівська лікарня» з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, с-м. залеженості; думку прокурора, захисника та представника потерпілого. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття, сприяння слідству та суду у розкритті злочину та встановлення істини по справі та у відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд дотримався вимог ст. ст. 50 і 65 КК України, якими передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У відповідності до позиції, висловленої у постанові Верховного суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 205/7091/16-к (№ 51 - 1532 км 19), поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за яких кваліфіковані злочини у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 25.06.2018 року, справа № 511/371/16-к та з рекомендаціями, що містяться у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", за їх змістом у разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Відтак, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупність кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Городоцького районного суду Львівської області від 18.03.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років 5 (п`ять) місяців позбавлення волі та штраф в розмірі 1 000(одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання 08 листопада 2023 року, зарахувавши у строк покарання термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 07 вересня 2023 року по 12 вересня 2023 року.

Представником потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод», який був визнаний цивільним позивачем у кримінальному провадженні, був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 747,24 гривень.

Згідно із вимогами ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову, розмір заподіяної шкоди та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ТзОВ ТВК «Львівхолод», доведена та підтверджена матеріалами кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне задовольнити вимоги ТзОВ ТВК «Львівхолод» про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди у розмірі 747,24 гривень.

Запобіжний захід не обирався та арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 174, 326, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5(п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупність кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш суворим за цим вироком та вироком Городоцького районного суду Львівської областівід 18.03.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5(п`ять) років 5 (п`ять) місяців позбавлення волі та штраф в розмірі 1 000(одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання 08 листопада 2023 року, зарахувавши у строк покарання термін його перебування в місцях попереднього ув`язнення з 07 вересня 2023 року по 12 вересня 2023 року.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничої компанії «Львівхолод» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничої компанії «Львівхолод» матеріальну шкоду у розмірі 747,24 гривень.

Речові докази по справі, а саме: цифрові носії 2 шт. DVD-R, круглих форм, на яких міститься відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1