Провадження № 1-в/761/167/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, клопотання виконувача обов`язків начальника СІЗО - начальника арештного дому державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 про приведення у відповідність вироку Володарського районного суду Київської області від 22 травня 2023 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту,

В С Т А Н О В И В :

Виконувач обов`язків начальника арештного дому ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про приведення вироку Володарського районного суду Київської області від 22 травня 2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 № 3342-ІХ відносно засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді арешту строком на 3 місяці в ДУ «Київський слідчий ізолятор» арештний дім.

Учасники в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з огляду на таке.

Судом встановлено, що вироком Володарського районного суду Київської області від 22 травня 2023 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці. Строк відбування покарання засудженого, відповідно до вироку, слід обчислювати з моменту затримання останнього.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, початок терміну відбування покарання засудженого ОСОБА_4 являється день затримання останнього, 23.01.2024 року, а кінець 23.04.2024 року.

28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України, щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 №3342-IX, яким на підставі п. 89 внесено зміни до Кримінального кодексу України, зокрема до ч. 1 ст. 309 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Цим Законом, звужено коло осіб, до яких може бути застосовано покарання у вигляді арешту, та доповнено Кримінальний кодекс більш м`яким видом покарання у вигляді пробаційного нагляду.

Також в розділі II "Прикінцеві та перехідні положення" Кримінального кодексу України пунктом 23 передбачено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, замінити невідбуту частину покарання на інший вид покарання відповідно до статті 72 цього Кодексу".

Відповідно до п.п. «в» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають два дні пробаційного нагляду.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Крім того, відповідно до ст. 59-1 КК України в редакції від 28.03.2024 покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Також, положенням ст. 59-1 КК України в редакції від 28.03.2024 суд покладає та може покласти на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки, перелік яких є вичерпним.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Таким чином, оскільки Закон України №3342-ІХ від 23.08.2023 поліпшує становище засудженого, а саме пом`якшує вид призначеного покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді арешту в ДУ «Київський слідчий ізолятор», слід замінити невідбуту частину покарання у виді арешту на пробаційний нагляд відповідно до ст.72 КК України.

Так, станом на день постановлення рішення, строк невідбутої частини покарання засудженого ОСОБА_4 у виді арешту складає 13 днів. З урахуванням вимог п.п. «в» п. 2 ч. 1 ст. 72 КК України, в перерахунку 1 день арешту відповідає двом дням пробаційного нагляду - строк невідбутої частини покарання складає 26 днів.

Окрім того, засуджений ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з ДУ «Київський слідчий ізолятор» - арештного дому, у зв`язку із тим, що даний вид покарання не пов`язаний з ізоляцією особи від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.5,74, 309 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання виконувача обов`язків начальника СІЗО - начальника арештного дому державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_3 - задовольнити.

Замінити невідбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Володарського районного суду Київської області від 22 травня 2023 року у виді 13 днів арешту, відповідно до ст. 72 КК України, на покарання у виді 26 днів пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КПК України покласти на засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, наступні обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб з моменту її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1